472 
DR. STAUB MÓRICZ. 
sonló levelekkel, de a lemez többé-kevésbbé hosszú nyélén ül; végre a 
Phonicopsis, melynek levelei egyszerűek és épek; de a Czekanowskiához 
hasonlólag nyalábokba vannak egyesítve és tövükön bractea-koszorúval 
körülvéve. 
Ha most a Jurát megelőző korszakban körültekintünk, nem találko¬ 
zunk többé Ginkgo-val, de igenis a Keuperben és a Felső-Carbonban föl¬ 
lépő Baiera genussal; továbbá Trichopitys és a vele rokon Dicranophyllum 
genussal a Felső-Carbonban. 
E három genus tehát a Salisburiák legrégibb, eddig kimutatható 
typusa ezen növénycsoportnak és egyáltalában a Taxineáké. De velők 
'együtt lépnek föl az Abietineák és a Taxodiaceák; egyszersmind még szá¬ 
mos egymással rokon növényalakok, melyek külön kihalt családot kéjm¬ 
seinek, ugyanis a Cordaitidák. Ezek már a felső szilurban jelentek meg; 
a carbonkor leggyakoribb fái voltak és elterjedtek egészen a jiermig. Egy¬ 
néhány edényes kryptogam növénynyel egyetemben a legrégibb szárazföldi 
növények közé tartoztak és egyáltalában az első virágos növények. De most 
azon sajátságos tüneménynyel találkozunk, hogy ezen Cordaitidák levelei 
élénkén emlékeztetnek a Phoenicopsis és Feildenia nevű genusok leveleire; 
magvaira nézve jjedig a Salisburiára, minek következtében tehát a Cor¬ 
daitidák levél- és magképződésre nézve a Salisburiákhoz csatlakoznak. De 
vitás még azon pont, vájjon a Cycadeáknak vagy a Coniferáknak rende- 
lendők-e alá? Az egyszerű levelek és a sokfélekép elágazó szár az ellen 
szólanak, hogy a Cycadeákhoz, a melyekhez Kenault állítja, tartoznának; 
de Heer elfogadja itt Warming nézetét, mely szerint aTaxineák valamennyi 
Conifera között a Cycadeákhoz legközelebb állanak. Úgy látszik tehát, hogy 
a Salisburiák csoportja kapcsolja a Coniferákat a Cycadeákhoz, melyek a 
carbonban még ritkák. Ezek és az edényes kryjitogamok között a Nög- 
gerathiák és Psigmophyllák és a csak törzsmaradványaik után ismeretes 
sajátságos Medullosák kéjíezik az átmenetet. 
A Nöggerathiáknak szárnyalt összetett leveleik vannak, mint a Cy- 
cadeák és a Parasztok többségének, továbbá jjorleveleik mint az elsőknek; 
tehát a Parasztokkal, nevezetesen a Marattiaceákkal látszanak összekötte¬ 
tésben állani. 
Az Abietineák a Walchiák által a Selagineákhoz (Lepidodendron), más¬ 
részt az Elatides nevű genus a Pinus-hoz való átmenetet eszközli; a Taxo- 
diák pedig egyesítik az Abietineákat a Cupressineákkal. 
Ki állíthatná, hogy Heer ezen genetikus tanulmányával a darwi- 
nismus tanával ellentétben állana es nem természetszerűbb-e a fölfogás, 
hogy a sok Conifera faj is nem egymásból alakult, mintsem hogy annyi 
ugrást föltenni, mint a mennyi az új faj ? 
És nem fogadja el minden igazi, ethikai műveltséggel bíró természet¬ 
vizsgáló Heer következő eszméit? 
