LÓCZY LAJOS FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
209 
lerakodásakor már megvoltak és a hegység a diluvium lerakodása előtt még 
az apró részletekig is általán véve mai alakjában erodálva volt. 
Mindenütt hol a kavics és sárga, vagy veres babérczes agyag együtt 
látható, az utóbbi a kavics felett van, sőt erre diskordánsan a rétegfejeket is 
borítva telepedik rá. Míg a kavics a völgyfenekektől nem emelkedik 
magasra, a rétegzetten agyag 250—260 m j tengerszín feletti magasságig ér 
és a régi erosio okozta egyenetlenségeket simítja ki a hegyoldalokon. 
Aljában, akár mi a feküje, meszes agyag-göcsökkel, konkrecziókkal van 
tele; kisebb-nagyobb babércz gömbök (0-002—0-008 m j átmérőjűek) is 
mindenütt el vannak szórva benne. Ez a sárga veres agyag Magyarát és 
Pankota vidékén leér egészen a Csiger lapályára, itt és az említett helyek 
szőllőkalmain a veres agyag felső részében 1 — 1-20 w / vastag fekete földbe 
megy át, mely azonban csak színe és televénytartalma által üt el a sárga 
agyagtól; benne gyér kavics van elszórva, a babércz-gömböcskék belőle 
sem hiányzanak. Ez a fekete föld teljesen hasonló ahhoz, mely künn a 
lapályon a vízállások fenekén ma is lerakodik. Szerves maradványokat 
eddig sem a kavicsban, sem az agyagban nem találtam. 
Teljesen izoláltan fordul elő területemnek DNy. szegletén Paulisnál a 
lösznek egy kis foltja. A helység é.-i felében mindjárt a világosi útra néző hegy 
oldalon látható, legdélibb pontján a paulisi sziklafal feletti 213 ' m j magas kis 
platót borítja és innét egész Ménes első házai tájáig követhető, erre felé mind¬ 
inkább csökken a magasság, a meddig a hegyoldalakra fölér. Uj Paulisnál a 
lösz már a veres agyagnak kezd tért engedni és észrevehetőleg ebbe mint 
korábbi képződménybe átmegy. Legjobban van kifejlődve a lösz Ó-Paulis 
éjszaki szőlőárkaiban, melyek közt a hegylejtőn egész az országúiig leér, 
míg a helység közepén és Ménes felé azon a terrasszon marad, melyet a 
leírt kavics megjelöl. Igen sok helyen erre az út felett a hegyoldal egy 
meredekséggel kezdődik, mely 10—12 méternyire kavicsot vagy pedig 
alap sziklát mutat. E meredekség felett lankásabb lejtő következik, s ezen 
nyúlik fel a lösz és hol ez hiányzik, a sárga veres agyag. 
Az említett árkokban a lösz homokos vagy agyagos közbülső réttel 
fekszik a kavicson, följebb az árkokban közvetlenül az alajjhegységen. 
A lösz 4—6 ”/ magas jellemző falakban látható, melyek anyaga nagyban 
és kicsinyben a typusos lösz sajátságait mutatja; meg a közönséges lösz 
c-sigák (. Helix , Succinea, Papa stb.j sem hiányoznak belőle. Ezeket elég 
bőven lehet szedni mindazon árkokban, melyek közelében a lösz lejtősen 
egész az országúiig terjed. 
A löszcsigákon kívül az új-bodrogi kaluger-kolostor tulajdonát képező 
szőlőtelek éjszaki határárkában agyagkonkrecziókba burkolt nagy csont¬ 
maradványokra is találtam: egyebek közt egy Gervus- nak alsó bal áll¬ 
kapocs-darabját három prannoláris-foggal. A csontok friss löszfal-omlásból, 
löszcsigák társaságában kerültek napfényre. Az egyik szárcsontot bebur- 
Földtani Közlöny. XIY. köt. 1884. \ 4 
