210 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 18&3-KÓL. 
kóló agyagkonkrecziólioz szorosan hozzátapadva találtam egy tűzkő-szilán¬ 
kot, mely nem különbözik olyanoktól, milyenekről bebizonyult, hogy a 
történelem előtti ember kezétől nyerték alakjukat. Minden következtetés 
kizárásával, sőt még kétségtelen fontosságot sem akarva tulajdonítani a 
leletnek, említem meg ezt. 
5. Alluvium. A kladovai tágas völgyben és a szőlőművelés által elő¬ 
mozdítva a Hegyalja mentén mindenütt előforduló jelenkori patakhordalé¬ 
kon kívül magában a hegységben benn is vannak oly törmeléktakarók, 
melyeket szükségesnek tartottam térképeimen kijelölni. A világosi vár¬ 
hegyen és a kecsés-magurai tetők felső katlanvölgyecskéiben akad¬ 
tam olyan helyekre, hol számot tevő területen és vastagságban fordul elő 
helyi szegletes törmelék, mely a felső katlan-völgyek alját sima lejtőkké 
egyenlíti ki; ezekből a szirtes oldalak törmelékburok nélkül emelkednek 
ki. Az ilyen törmeléktakarók egész a 300™/ nívóra emelkednek, vastagságuk 
1*50, sőt 2 ™/ is. Mindenütt jó vízgyiijtőkül szolgálnak és a forrásokban 
szegény hegyvidéken a hegyi legelők kiitjai kivétel nélkül bennük 
vannak. 
Nagyobb figyelmet érdemel ezeknél a lapály alluviuma, mely az 
alföldi síkságnak az Arad-Hegyaljához szögellő darabján még múlt nyári 
fölvételeim tárgyául szolgált. A Maros folyó egy széles ártéren, mely Pau- 
lisnál és Aradnál keskeny, Szabadbely és Glogovácz közt azonban 5 Tíz¬ 
nél is szélesebb, folyvást változó kanyargásokban fut végig; medrében egész 
ökölnyi nagyságú kavicsot hömpölygőt; kiöntéseivel pedig egy agyagos 
«silt»-et rak le. 
A bevezetés hydrografiai ecseteléseinél említve volt, hogy a Hegy¬ 
aljáról Paulis és Kuvin közt két száraz ér indul a lapályra, az egyik a 
(iménesi száraz ér» a Tiszához tartozik; a másik a «világosi Nagy ér» a 
Fehér-Körös, illetőleg a Nádormalom-csatorna adózója. Itt bír fontosság¬ 
gal, hogy ezen vízutaknak lejtésviszonyait a Maroséhoz viszonyítva föl¬ 
említsem. A Maros középvízállását a paulisi állomás vashídjainál 119 ™/ 
magasnak véve, a Maros árterének esése innét az aradi 0 pont függőjéig, 
melynek tengerszínfölötti magassága 105*922 ™/ (a távolságot egyenes vo¬ 
nalban merve 23*2 / 3% l -nek) 13 ™/, tehát kilométerenkint 56 %-nji. 
Paulistól Világosig az arad-körösvölgyi vasút által átszelt Nagyér- 
mederig, a Hegyalját kisérő mélyedés hosszán 18*25 mjfö, mentén a talaj 
lejtése 119 ™/-tő1 106* 153 ™/-re sülyed; az esés 12*847 ™/, tehát minden 
kilométerre 70*4 c j m . 
Végül a ménesi szárazér magasságát Paulisnál a vasúti áteresznél 
120*530, az ötvenesi határ közelében Zimánd-Bánkúinál az arad-körös¬ 
völgyi vasút hídja alatt pedig 106*203 ™/-nek fixirozva 23 7r/ )ri távolságra 
az esést 14*83 w /-nek kilométerenként tehát 62*3 % t -nek számíthatni ki. 
Ha a talajmélyedések lejtését hasonló módon vizsgáljuk Paulis és 
