LÓCZY LAJOS FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
211 
Arad közt, tígy egy kilométerre a Maros árterét jobbról határoló parton 
52*4 c l, n esést konstatálhatunk.* 
E számok világosan bizonyítják azt, hogy a lapály felszíne abban az 
épszögben, mely Arad-Paulis-Világos közt előtűnik, nem a Maros mentén, 
hanem Paulis és Világos közt a hegység lábánál bírja legnagyobb esését. 
Sőt azt is föl lehet ismerni, hogy a Maros ártere és az ártér jobb partja 
még a ménesi szárazérnél is kisebb esésű, úgy, hogy a Maros melléke tény¬ 
leg a lapály legkisebb esését követi. 
Valahol csak a lapályon partos helyek vannak avagy a felszínt borító 
agyagos vagy homokos, feketés és barnás termőföldet kútásásnál átfúrták, 
a 0’80—090 w / vastag termő föld alatt mindenütt kavicsra és homokra 
akadtak. Az említett épszögű háromszög területén ily módon könnyűszeré¬ 
vel lehet bárhol kavicsra vagy homokra akadni, mely csupán Szabadhely 
körül bukkan nagyobb foltokban a felszínre. A kavics egész ökölnyi nagy¬ 
ságú és a Maros mostani hordalékától semmiben sem különbözik, mely 
körülménynek a vasúti mérnökök is tudatában vannak. Anyaga a Maros¬ 
völgyből származik. Nem lehet tehát e kavicsot másként értelmezni, mint a 
Maros régi alluviumának, mely a mai ártér felett 1 '50—2 rn f magasságban 
terül szét. Ezt megerősíteni látszik az a tényállás, miszerint a Csiger hor¬ 
daléka Szőllősnél és a Fehér-Körösé Borosjenőnél nem csak anyagra nézve 
különbözik a fent leírt kavicstól, hanem amannál jóval apróbb is, mivel 
benne a diónyi nagyságúak a legnagyobbak. Hozzá kell venni még azt is, 
hogy a régibb Maros-alluviumnak vett kavicstelepek tetemesen kimagasod¬ 
nak a F.-Körös árteréből és lejtésük a Marostól a Fehér-Körös felé haj¬ 
lik le. 
Ezek alapján az Arad-Paulis-Világos közti lapály, mint a régi Maros¬ 
nak törmelékkúpja (Schuttkegel) tekintendő, melynek csúcsa Paulisnál 
van. A Hegyalját követő mocsáros mélyedés és a lapályon létező számos 
száraz meder eléggé mutatja Erdély főfolyójának hajdani útját és mun¬ 
káját. Háladatos feladatúi kínálkozik e törmelékkúpnak természetet beha¬ 
tóan megvizsgálni és utána járni, mely relatív időben öntötte a Maros 
éjszak felé az erdélyi vizet. 
II. Eruptív kőzetek. 
Még az üledékes és réteges kőzeteknél is nagyobb változatosságot 
mutatnak múlt nyári felvételi területemen az eruptív tömeges kőzetek. 
* Az itt felhasznált pontos számadatokat: a szegedi kir. folyammérnökség, az 
Első erdélyi vasút és az Arad körösvölgyi vasút technikai főnökeinek szíves közlései¬ 
ből használhattam fel. Ezekért itt is kifejezem őszinte köszönetemet. 
