216 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
alj és a Hartsalj nevű völgyekben fölvett rétegsorozat mutatja. Ez alulról 
fölfelé menve a következő : 
a) az alsó tarkaagyag-rétegek homokos-csillámos mészkövére azonnal 
vékonytáblás márga tel ej) ül 3—4 m j vastagságban Anomya sp. és rákolló 
nyomokkal, melyek tengeri eredetre vallanak; erre ismét 
b) meddő tarkaagyag települ 4-—5 m j vastagon, mire 
c) 1 — IV 2 ,,n j vastag gipsztelep következik (alsó gipszszintáj). Ez csapá¬ 
sának irányában majd elvékonyodik, majd teljesen megszakad, a mikor is 
likacsos-sejtes, mésztufaszerű mészkő foglalja el helyét, melynek vonulását 
a lejtőkön N.-Kapus felé messziről is lehet szemmel követni Itt kétségtelenül 
az eredeti gipsztelep kilúgoztatván, helyét utólag foglalta el a mésztufa. 
A gipsztelepben vagy az őket befoglaló tarkaagyagban vékony cölestin-erek is 
fordulnak elő egy darabkából következtetve, mely a Szőllőalj hegyen találtatott 
évek előtt. A gipsztelej) felett aztán 
d) meddő kékesszürke tályag és ezen szürke palás márga következik 
újra k. b. 3—4 m ! vastagságban, melyet 
e) 2 vastagságú ostreaponk követ sok Gryphaea Eszterkázyi-xal és 
az Ostrea Brongniarti-val ; ezen 
f) V 2 m / szilárd nummulitmész-pad terül el uralkodó striatákkal (alsó 
striata színtáj), mire következik a 
g) fő perforata- pad, porhanyó agyagos-márgás kötőszer által lazán 
összetartott Nummulites pcrforata és N.-Lucasana fajok özönével, 4—5 m ] 
vastagságban (alsó perforata-színtáj); felső részében 
h) 1-—2 m j zöldes tályag van gyérebb nummulitekkel s köztük újra 
striatákkal (felső striata szintáj); ezen 
i) egy vékony ostrea-pad, és aztán 
le) egy V 2 rt-nyi szilárd nummulitmészkő-pad kevert nummulitfajokkal 
(felső perforata-színtáj) következik, mire azonnal a következő rétegek ostrea- 
tályaga jő. 
Egyéb helyeken, így különösen a szász-lónai jiallónál, a négy nurnrnu- 
lit-színtájból csak a főszíntáj, t. i. a 4-—5 m J perforata-pad észlelhető, s ezt 
kékesszürke palás agyag-márgának puhányos rétege borítja 4—ö m j vastag¬ 
ságban, míg ez is lassanként átmegy a kékes ostreatályagba. Az agyag-márga 
puhánykőbelei közül itt is a Corbula gallica, Lám., Panopaea corrugata, Dix., 
Turritella imbricataria, Lám., Bostellaria sp. (óriási alak) az uralkodó fajok. 
Kitűnik ezen rétegsorozatból, bogy a rétegek egyenként, s így azoknak 
összege is, melyeket én a perforata-rétegek általánosabb elnevezése alá ösz- 
szefoglalok, jóval vékonyabb már, mint Jegenye vidékén, hogy tehát erre felé 
egyes rétegek enyészni kezdenek. 
E3. Alsó durvamész-rétegek. Ezeknek alsó és főrésze k. b. 100 m f vastag 
kék tályagból áll, mely helyenként homokossá és csillámossá válik, és padon¬ 
ként tele van az Ostrea cymbula, Lám. apró héjaival, a melyek után ostrea- 
