218 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
Brachydiastematherium transilvanicum s egyéb gerinczes állatoknak is 
csonttöredékei; itt is azonban csak gyéren elszórva fordulnak elő, úgy liogy 
p. az idén alig egy-két egészen jelentéktelen csonttöredéket sikerült gyüjtenem 
e helyen. 
A mi ezen rétegeknek felületi elterjedését illeti, azok idei területemen 
kiválóan a Nádas völgyének és mellékvölgyeinek lejtőit alkotják, de Gyalu és 
M.-Nádas közt fölhúzódnak a fővonulatnak gerinczéig is, s a szucsági Csóva¬ 
hegytől (a törzskari térképen Hidvéd, 653 m f) kezdve a n.-kapui Köveshegyig 
(686 m j) az egész hegygerinczet végig a tarkaagyag borítja. 
A Szamos völgyében az említett Csóva-hegytől kezdve lehocsátkozik a 
tarkaagyag a lejtőkön mind lejehb Szász-Fenesnek, s a bogárdi völgy nyílá¬ 
sánál eléri a Szamos partját is, honnan a Hója végéig követhető, hogy itten 
végkép lemerüljön a Szamosvölgy talpa alá. 
E5. Felső darcamész-rétegek. Ezek kétségenkívül Kolozsvár vidékén 
vannak legtökéletesebben föltárva, s ezen okból dr. Hofmann K. főgeológ úr 
is ((Kolozsvári durvamész-csoport» névvel illette őket. Kezdődik ezen réteg¬ 
csoport területem nyugoti szélén egy vagy több gipszteleppel (felső gipsz-szín- 
táj), melyek részben még a tarkaagyagban húzódnak végig, de nagyrészt már 
a durvamész-padokkal váltakoznak. A m.-nádasi völgy keleti lejtőjén, M.-Gorbó 
felett a Kinyepistye hegyen van feltűnőbben kifejlődve és Méránál mutatkoz¬ 
nak kelet felé utolsó nyomai. Az alsó gipsztelepekre, vagy hol ezek hiányoz¬ 
nak , közvetlenül a meddő tarkaagyagra fehér vagy kékesszürke tömött 
márgának hasadékos, táblás rétegei következnek 8—9 rn j vastagságban, 
melyekben gyéren foraminiferák, ostracodák és Anomya tenuistriata észlel¬ 
hető már. Ezt anomya- és ostreadús (Ostrea transilvanica, n. sp. Hofm .) 
homokos mészmárga, és csakhamar a rendes durvamész 1—2 w / vastag padjai 
is, legalább 10 m j vastagságban, követik, melyekben M.-Nádasnál 5 gipsztelep 
is vonul végig 5 c j m — 1 ’58 m J vastagságig. A durvamészpadok kiváló tárgyai 
a Kolozsvár vidéki kőbányászatnak. A szilárdabb mészkőpadokra aztán sár¬ 
gásszürke, csillámos-homokos agyagmárga és kékes agyagtelepek következ¬ 
nek vagy 6 ™f vastagságban, különösen a bácsi, szucsági, fenesi és k.-monos¬ 
tori kőbányák által jól föltárva. A bácsi kőbányákban (t. i. a bácsi torokban) 
itt-ott a kékesszürke-hasadékos tályagban — 25 c j m vastagságú és 3 c { m hosz- 
szúságú rostos coelestinerek húzódnak által. Bezárja a rétegek sorozatát 
sárgásszürke hasadékos táblás, többnyire porhanyó és oolithos durvamész, 
telve foraminiferákkal, ostracodákkal és egyebek közt különösen még a követ¬ 
kező fajokkal: 
Vulsella legumen, d’Arch. (egész padokat megtöltve) 
Anomya tenuistriata, Desh. 
Ovula cfr. gigantea, Münst. 
Rostellaria, sp. (óriási alak) 
Centhium cfr. giganteum, Lám. 
