KOCH ANTAL FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
2129 
itten egy kis elszigetelt részlet az által került a felszínre, hogy a felette elterülő 
felsőmediterráni rétegek lecsúsztak s így látszólag a mélyebb rétegeknek alája 
kerültek. Tovább délkeletnek nem is jutnak már többé a felületre, legalább 
Kolozsvár környékén az idei fölvételnél nem akadtam rájuk, ha nem talán 
a házsongárdi homokot a homokkő-gömbökkel kell ide számítanunk, a mit 
egy szerencsés kövület-lelet fogna csak végleg tisztába hozni. A főindok, a 
miért ezen rétegeket bizonyító kövületek teljes híjában mégis a hídalmási 
alsó mediterrán rétegekkel azonosítom, az, hogy a quarczandesitnek tuffái, 
melyek a felső mediterráni rétegekben általános elterjedéssel bírnak, réte¬ 
geinkben teljesen hiányzanak még, s ha van vulkáni kőzetzárvány a conglo- 
merátokban, az csak quarcz-orthoklas-trachyt. Nagy-Esküllőtől a kékesszürke, 
homokos-csillámos tályagot iszapul ván, következő foraminifera-alakok mutat¬ 
koznak gyéren: Robulina simplex, d’ORB., Anomalina variolata, d’ORB., 
Nonionina commanis, d’ORB., Globigerina balloidcs , d’ORB., Dentalina 
approximata, Beüss., Rotalina Soldanii, d’ORB., Cristellaria cfr. rmiformis, 
d’ORB., Robulina arcuato-striata, Hantk., tíaudryina irregularis, Hantk. (?), 
Pulvinulina sp., stb., tehát oly alakok, melyek részben neogén, részben oligo- 
czén rétegekben fordulnak elő. 
N4. Mezőségi rétegek (Felső mediterrá n i emelet ). Ezen általános és 
rövid elnevezést akarom használni a most következő felső mediterráni réteg¬ 
csoport megjelölésére azon okból, mert eddigi tapasztalataink szerint Erdély 
belföldjének a Maros és a Szamos befogta egész területe, az úgynevezett Mező¬ 
ség, kizárólag ezen rétegcsoportból áll. Uralkodó kőzete piszkos kékes- vagy 
sárgásszürke, liasadékos palás tályag, mely kövületekben oly meddő, hogy az 
említett területén hetekig járhat-kelhet a geológ, míg valami kövületleletre 
akad. Csak a rétegcsoport legalsó felében, tehát a medencze szegélye felé, 
bukkan az ember egyes rétegekre, melyekben legalább foraminiferák fordulnak 
elő bővebben; különösen a meszesebb sárgásfehér agyagmárgák, melyek 
Kolozsvár vidékén a Borjúmáiban és Hójában találhatók betelepülve, említen¬ 
dők fel ilyenekül. A tályag mellett a sárgásfehér, néha kékes vagy zöldes 
quarczandcsittuffa, vagyis dácittuffa a második kőzet, melynek vékonytáblás 
palás rétegei szintén nagyon bőven fordulnak elő a tályag közé települve, és 
pedig legnagyobb mennyiségben a rétegsorozat alsó felében, hol többnyire 
ezen tuffák képezik az uralkodó anyagot, teljesen azonban a magasabb szín- 
tájakban sem hiányzanak ily tuffa-betelepülések. A dácittuffák szilárdabb 
voltuknál és nagy tömegüknél fogva kiválóbb felületalakzat előidézésében 
lényeges szerepet játszanak a különben igen egyhangú területen, s miután 
azok egy kőszükségben szenvedő nagy területre nézve még ipari és nemzet- 
gazdasági fontossággal is bírnak, szükségesnek tartottam azokat, a mennyire 
csak lehetséges volt, a földtani térképen külön színjelzéssel kitüntetni, annál 
is inkább, miután Hauer és Stache azt már Erdély átnézetes térképén is 
kijelölték. Egy tekintetre a földtani térkép azomial szemünkbe tünteti azok- 
