KOCH ANTAL FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
231 
Ny.-nak dűlnek 4° alatt, míg az alattok elterülő fellegvárt homokkőrétegek 
15° alatt EEK.-nek hajlanak. O-Budánál a rétegek az országút mellett 
35° alatt DDK.-nek, a kolozsi sótömzs körül 30—40° alatt K-nek vagy 
EK-nek dűlnek, míg kissé távolabb M.-Kalyánnak ismét a rendes dtilési viszo¬ 
nyok mutatkoznak, t. i. 4—5° EK.-nek. Nagy-Iklód és Bonczhida közt a Szamos 
jobb parti meredek oldalon az országúkról is világosan belátható a rétegeknek 
teknőszerű behajlása, úgy hogy körülbelül ide esik a medencze közepe, északi 
és déli szélétől számítva. 
Egy második figyelemre méltó tény a települési viszonyokban az, hogy a 
mezőségi rétegek takarója, Kolozsvár vidékén az idősebb rétegeken keresztül 
annyira átnyúlik, hogy az alsó mediterráni rétegeknek csak gyér nyomai tűn¬ 
nek elő alólas ezek is csak az erős denudatiónak köszönhetik felszínre bukkaná- 
sukat. A Szamos és Nádas összefolyása következtében erősebi) denudatiónak 
hatása a mezőségi rétegeken leginkább észlelhető, a mennyiben ezek több 
elszigetelt, kisebb-nagyobb foszlány alakjában borítják az oligoczén, de még az 
eoczén rétegeket is, s így kétségbevonhatlanúl mutatják az eredetileg össze¬ 
függött takaró átnyúlásának mérvét is. A mezőségi rétegeknek Kolozsvár 
vidékén való átnyúlása, szemben a medencze nyugati szélével, arra enged 
következtetnünk, hogy az oligoczén és még a korocli rétegek lerakódása után, 
a felette következő, alsó mediterráni rétegek leülepedése alatt, a medenczének 
ideeső szegélye lassú sülyedésben volt; a felső oligoczén rétegeknek észak- 
nyugotnak gyorsan kiszélesedő és délkeletnek kiékülő öve, melyet a földtani 
térkép híven föltűntet, kétségen kívül helyezi ezen következtetés helyes voltát, 
s végre azon tény, hogy a felső mediterráni rétegek itten nem egyező (discor- 
dans) dőléssel borítják az idősebb rétegeket, még inkább megerősíti azt. 
Hogy a fentebb elősorolt összes rétegek a neogén sor felső mediterráni 
emeletébe tartoznak, arra van elég, ha nem is bőséges palaeontologiai bizo¬ 
nyítékunk is. Először a mellett szól azon foraminifera-fauna, melyet a bójái 
és borjumáli sárgásfehér agyagmárgából legutóbb Dr. Mártonfi Lajos* tanul¬ 
mányozott. Ezeknek sorozata a következő: Globigcrina bilobata, d’ORB., Gl. 
reguláris, d’ORB., Gl. bulloides, d’ORB., Nonionina comviunis, d’ORB, Globi- 
gerina quadrilobata, d’ORB., Orbulina universa, (VOrb., Rosalina viennensis, 
d’ORB., Dentalina elegantissina, d’ORB., Dent. Adolphina, d’ORB., Robulina 
similis, d’ORB., Rosalina Soldanii, d’ORB., Globigerina triloba, Ess., Ano- 
malina austriaca, d’ORB. stb. 
Ezen és még egyéb fajok közt a globigerinák tuluralkodók s az összes 
iszapolási maradéknak 97—98 százalékát teszik, miért a réteg jogosan nevez¬ 
hető globigerina-márgának. Ezeknek tömeges jelenlétéből először is az követ¬ 
keztethető, bog} 7 ezen márga a neogén tenger nagy mélységében ülepedhetett 
* Kolozsvár vidéke harmadkori rétegeinek foraminiferái. — Orvos-természet- 
tud. Értesítő. 1880. Természettudományi szak. I. fűz. 6. lap. 
