232 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-EÓL. 
le, a hol t. i. a globigerinák és az Orbulina üniversa mai nap is az uralkodó 
alakok, de másodszor látható, hogy az összes fajok a bécsi medencze bádeni 
tályagának korára utalnak. Ugyancsak a bádeni tályagnak közönséges fajait 
találta Dr. Márton fi Kolozsvárit még a Békás patakában föltárt kékesszürke 
tályagban és a Házsongárd fölött emelkedő «La Gloduri » hegynek szürkés¬ 
fehér márgájában is, csakhogy igen gyéren már ; valamint Kolozs felé a vasút¬ 
vonal második alagútja felett nyitott kőbányából hozott kék és sárga tályagban 
is előfordultak egyes Orbulina üniversa, Globigerina és Triloculina példányok. 
Be már beljebb a medencze szélétől a számos helyről vett tályagpróbák 
kiiszapolása teljesen eredmény nélküli volt, s miután egyéb szerves testek 
nyomait sem láttam benne, teljesen meddőnek mondható. Úgy látszik, hogy 
csakis a medencze széle dfelé, a dácittuffa társaságában fordulnak még elő némi 
nyomok, mert Bobokánál pl. a Magyaros árkából az Ostrea Cochlear, Poli, 
igen jól megtartott kettős héját kaptam, Sólyomkőn pedig a Kőszikla-hegy 
homokos-kavicsos dácittuffáiban és brecciáiban ugyanezen kagylófaj kopott 
héjain kívül még néhány gasteropoda-nyomot is sikerült lelnünk, melyekből 
fölismerhetők voltak: 
Cerithium cfr. moravicum, Horn. 
Turritella turris, Bast. 
« marginális, Brocc. 
Natica sp. 
Ha végre még utalok a csicsó-hagymási patakban a dácittuffa-padok 
köze szorult tályagnak kétségtelen felső mediterráni faunájára is, melyet évek 
előtt magam ismertettem részletesebben ; * akkor az eddigiek alapján bízvást 
lehet rétegeinket a neogén sor felső mediterráni emeletébe sorolni. 
A neogén sóinak ifjabb emeletei egész fölvételi területemen hiányzanak. 
IV. Diluvialis és alluvialis üledékek. Ezek területemen a Szamos és 
Nádas völgy összetalálkozásánál, tehát Kolozsvár határában, s innen a Náda¬ 
son felfelé jó darabig vannak jól kifejlődve; a diluvialisképződmények a folyók 
mentét kísérő terraszokat födik, és 100 7n j magasságig is felhúzódnak a lankás 
lejtőkön, mig az alluvialis üledékek csupán a völgyek talpát borítják. 
A diluvialis üledékek 5—10 m j vastag kavicsból és felette 1—8 mét. 
sárga agyagmárgából állanak. A kavicsban ritkán ősemlőscsontokra lehet 
akadni; így Andrásháza pusztánál és a Kolozsvár városi kavicsgödörben az 
Elephas primigenius, Mey. agyartöredékei, a szamosfahi kavicsbányában és 
a kolozsmonostori párkánysíkon a Bhwoceros tichorrhinus, Fisch. zápfogai, 
az indóliáz építésénél a Cervus megaceros, Hartm. agancstöredéke találtattak. 
A sárga agyagmárga gyéren édesvízi és szárazföldi puhányokat tartalmaz, 
melyek a mostan élő fajoktól nem térnek el. Egy nagy diluvialis terrasz elhú¬ 
zódik még Nemes-Zsuktól Bonczhidáig a számos jobb partján, s itt is alul 
* A csicsó-hagymási patak kövületei. Erdélyi Muzeum 1876. 4. sz. 57—60. 1. 
