ROTH LAJOS FÖLVÉTELI JF.LENTÉSE. 
237 
bán gyakran lecsúszva) állanak a rétegfejek a felszínen. A légbeliek hatása 
folytán, mely hatásnak a kőzet itt az erdő hiánya miatt egészen védtelenül 
van kitéve, a repedezett részek a szikláktól lassanként leváltak és legurultak, 
úgy hogy azon sivár kőhalmazok keletkeznek, minőket a Munte már alpesi 
régiójában általában látunk. 
Már az imént mondottból kiviláglik, hogy a rétegek a Muntén merede¬ 
ken állanak; de azok ismételten egészen függélyesen, sőt áthajoltan is észlel¬ 
hetők. Hogy ily viszonyok közt a gyűrődések gyakoriak, és a kicsinyben való 
ránczosodás is igen közönséges jelenség, az természetes. 
A Tilva Caputinului-tól D.-re, az ríton, mely hajdanában Krassó és 
Szörény megyék közt a határt jelezte, ■— a Cracu rosutól É.-ra fekvő kúp 
meredek lejtőjén, t. i. az 1206 m j -nyi magas pont felé, melynek Ny.-i lejtőjén 
a Berzava-patak ered, holott a K.-i lejtőn kezdődő árok a vizet a Cosava 
mare-ba, ez utóbbi pedig a Nerába vezeti, — a gránáttartalmú, szürke, csil¬ 
lámdús gneiszban ismét gránitszerű kiképződésü részek mutatkoznak. Ezek 
meglehetős nagy muscovit-táblácskák-, s nagyobb egyénekben quarz- és 
földpátból állanak, és nagyobb fészkekben, valamint vékony szalagocskákban 
is lépnek fel. Efféle kiválások — mint még látni fogjuk — a hegységben 
gyakrabban fordulnak elő. Az 1206 m j -rel jelölt pontnál megint gránitszerű 
gneisz, mmt a Tilva Caputmului-on, következik. 
Az imént említett hajdani megyei határúton pedig, a hol az t. i. Ny.-ra 
fordulva, a hegynyergen, azaz a Poniasca (Og.-mare) és Berzava közti víz¬ 
választón elvezet, ismét a fekete csillámot és gránátokat tartalmazó Munte- 
gneiszt találjuk a «Caputinului-gneiszszal» váltakozva, és ez így tart egészen 
a Poniasca-völgybe levezető ösvényig, a meddig t. i. e kőzeteket eddig nyo¬ 
moztam. 
A mondottakból kiderül tehát, hogy a Puskás (Puscasiu maré) gránitja 
/ 
nem ér E. felé a T. Caputinului («Kapusin») -ig, mint azt az irodalomban 
feljegyezve találjuk.* 
A II. kristályos pala-csoport kőzeteire concordánsan települve, a III. 
vagy felső' csoport lép fel. E fedőcsoport kőzetei — mint azt már Böckh ki¬ 
emelte — nagyjában véve inkább félig kristályos jellegűek. A legfekvőbb 
részekben agyagcsillámpalával (phvlittel) és csillámpalával társuló zöldes, 
amphibolitos palák, valamint grafitos, palás quarzitok lépnek fel. Tovább a 
fedőben túlnyomóan csillámpala és gneisz mutatkozik, mely kőzetekre 
(a «Dilma» csúcsán) ismét phyllitek kezdenek rátelepülni. 
Az amphibolitos palák többször csillámot is vesznek fel, valamint vi¬ 
szont a csillámpalában néha kevés amphibolt is lehet észlelni. A csillámpa- 
* F. E. v. Hauer. Jalirb. cl. k. k. geol. E. A. 1873. Geolog. Übersiclitskarte <1. 
öst.-ung. Monarchie, Blatt VIII. Siebenbürgen, p. 86: «Der Granitzug beginnt im 
Norden am Kapusin östlicli von Gerlistye.» 
