A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-ROL. 
2iO 
/ 
A határt a II. és III. palacsoport közt E.-ra eddig a Piétra- Motovei-n 
fekvő Poi-Prelucá-ig követtem. 
Körülbelől idáig kristályos paláink az egészben túlnyomó DNy.-i dőlés 
mellett ÉNy.-i csapásirányt mutatnak. Tovább E.-ra a II. csoport palái inkább 
DDNy.-i dőlést észleltetnek az Izv. poiana maré — Tilva Nerganitia mare-ig. 
A Poi. Strunga di Piétra-Nera-vonalban (bol az Izv. poi. maré a Nerával egye¬ 
sül) déli s túlnyomóan DDK.-i dőlésirányt vesznek fel, tehát az ENy-i csa- 
pásirányból a NyENy—KDIv.-in átmennek a NyDNy—KEK.-ibe, inig köze¬ 
lebb a Munte-hoz, a Cracu rosu—Poiana maré—Poi. Preluca (T. Nerganitia 
mare)-vonaltól kezdve már a DNy—Ek.-i csapásirány az uralkodó. Ez a 
Munté-n is tart a Piétra-Goznáig, mely utóbbin, valamint a Piétra Seme- 
/ 
nik-en ismét az ENy—DK.-i csapásirány mutatkozik. 
A Munte felé tehát lassankénti félkör alakú fordulatot tesznek a palák, 
holott magán a Munté-n, t. i. a Piétra Gozna felé, valamint a Tilva Ner¬ 
ganitia maré- n azok — hasonlókép mint Délen - — egymásra függélyes csa- 
pásirányokkal hirtelen taládkoznak. 
Ez utóbbi tünemény oka szintén létező törési vonalban keresendő', 
melynek menetét — mint remélem — munkám további folytatásában majd 
sikerülend megállapítanom. 
Az Almás-völgytől E.-ra, a Munte Semenik felé haladva, a II. csoport 
kristályos paláit a «Sau mike»-ig átlag 42.5°, innét a Tilva Nerganitia miká-ig 
átlag 58°, ez utóbbi és a «Tilva eapi» által jelzett vonaltól ENy.-ra, t. i. a 
Munte-ig átlag 63.5°, magán a Munté-n pedig átlag 67° alatt látjuk dőbii, 
mi mellett megjegyzendő, hogy a Muntén a 80—85°-nyi dőlés is több pon¬ 
ton észlelhető. 
Ebből kiderül tehát, hogy a szóban forgó paláink E. felé mindinkább 
meredekebben egyenesednek föl, mely fölegye ne sedés a Muntén éri el a maxi¬ 
mumot. 
A III. csoport palái —- eltekintve természetesen azoknak imént 
érintett zavarodott részétől -— E.-ra a Hebsagbu-patak, illetőleg a 
Piétra Motovei-ig átlag 39.6°-nyi dőlést mutatnak, egészben tehát valamivel 
laposabban dőlnek, mint a II. csoport paláinak megfelelő része, mely alat¬ 
tuk települve, őket egyenesen kiséri. 
Pattastól ENy.-ra, a Délu Znameni EEIv.-i lejtőjén, trachyt kezd a III. 
palacsoport kőzetein belől fellépni. 
E trachyt összefüggő vonulatban húzódik aztán a «Ludovitia»-gerincz 
K.-i lejtőjén ENy.-i irányban a hegységben fel; az Og. Pattasu mik és ennek 
mellékárkainak egyikében felér a Pattas-patak és Og. térié közti vízválasztóra 
(Bradutiu81ü m ] mag. ponttól EK.-re), honnan az Og. térié kezdődő K.-i mel- 
lék-árkába levonulva, ez utóbbiban rövid ideig még nyomozható, mire csak¬ 
hamar eltűnik. 
A trachyt a III. kristályos palacsoport kőzetein tör át, a nélkül hogy 
