EOTH LAJOS FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
541 
azoknak csapási és dőlési irányában, vagy a kőzetminőségben a legkisebb 
változást okozott volna. 
A Ludovitia és Lazu közt, a Pattas-patak jobb lejtőjéről áthúzódnak a 
trachytok a bal lejtőre is, hol azonban a Lazu déli lejtőjén csakhamar vég¬ 
ződnek. 
Sokszor igen repedezettek, gyakran vékonylemezes és héjas elválást 
mutatnak; a 800 ,n /-rel jelölt kúp DK.-i lejtőjén (Lazutól Ny.-ra) e lemezes 
elválás helyenként, DNy.-i dőlést észleltet, mint a kristályos palák, melyeknek 
az összefüggésben meglazult rétegei közé, dőlési irányuknak megfelelően, a 
trachyt-anyag betolódott. 
E trachyt a tavalij elentésemben vázolttal szemben valami lényeges 
különbséget nem mutat. Szerkezete egészben véve valamivel kevésbbé világos 
porphyros, mint azt a Nera mentében kitörő trachyton látjuk, és több esetben 
jobban mállott, mint az utóbbi, de a typusa ugyanaz. 
A szürke vagy itt gyakran kékes alapanyagban a földpát (plagioklas) 
az uralkodó elegyrész; gyakran már meg van támadva. Utána — főleg a 
szürke kőzetben — az ampliibol játszsza a főszerepet; a kékes kőzetben ez 
inkább szorul háttérbe és többé-kevésbbé már mállásnak kezd indulni. Az 
ampliibol után kiemelendőa biotit. Ez többször kis fészkekben kiválva mutat¬ 
kozik, rendesen pedig hexagonos lemezek- és pikkelyekben van jelen; szintén 
sokszor már kezd mállni. A magnetit nem oly ritka e kőzetben, mint a tavai - 
vázoltban; néha szép oktaéderekben látható. A quarz, mely gyérebb, itt-ott 
nagyobb szemeket képez. 
E szerint e kőzet dr. Szterényi Hugó által a déli (Ó-Sopot-Dolnja- 
Ljubkova közti) tracliytokra nézve* felállított typusok 2-álioz, azaz a biotít- 
amphibol-plagioklas quarz OmAí/f-typuslioz sorolandó. 
A Yale Putnát E.-ról s D.-ről szegélyező lejtőkön, ú. m. a Vérei pravo 
déli lejtőjén, a Piétra alba 574”/ magas pontjától EEIÍ.-re nyelvalakúan 
előretolt elődombon, a Babinetiu 500 m ] magas csúcsától E.-ra fekvő s az 
előbbeniben említett alacsony vízválasztót képező hosszú dombon, valamint 
az 500 ”/-nvi ponttól K.-re s DK.-re, itt elszigetelt foltban, mediterrán lera¬ 
kodások lépnek föl. 
Ezek complexusa — hasonlókép mint a Délen, az Almás fele az alap¬ 
hegységet kisérő mediterrán réteg-complexus — kavics-, homok- s agyagból 
áll, melyben alárendeltebb betelepülésekben réteges, fehér trachyttufa, részben 
compact padokban, valamint homokkővé és conglomeráttá tömörült (össze¬ 
ragasztott) részek ismételten észlelhetők. A kavics túlnyomóan quarzból 
áll, melynek görélyei a diónagyságot túl nem szokták haladni. 
E mediterrán rétegek egészben véve legfelül szárazföldi csigák (apró és 
nagyobb Helix, Clausilia ) héjait tartalmazzák, mélyebben (több ponton) 
* M. kir. földtani intézet évkönyve VI. kötet, 185. 1. 
Földtani Közlöny. XIV. köt. 1884. 
16 
