SCHAFARZIK FEIÍENCZ FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
251 
Pilishegység ÉNy-i végétől, a Baboshegyektől elválasztva, itt van egyszer¬ 
smind a szent-léleki patak és a doroghi völgy közti vízválasztó vonalnak 
legnagyobb depressiója is (332 méter), a melyben az át Kesztölczről az 
esztergomi régi téglaházhoz vezet. 
A Strázsahegy elszigetelt csoportját és a Yelka Skala meredek oldalát 
kivéve hegységünk mindenütt, de különösen a lejtőkön sűrű erdő által van 
borítva, mi a geológiai felvételt igen megnehezíté. 
Az átkutatott területen felső-triaszi, rliéti, liaszi, harmadkori, negyed- 
és jelenkori kőzetek fordulnak elő. 
Mielőtt azonban ezek fölsorolására áttérnék, legyen megengedve 
hálás köszönetemet intézetünk igazgatójának Bockh János kir. osztálytaná¬ 
csos és dr. Hofmann Károly, első főgeologus uraknak nyilvánítani, kik a 
palaeontologiai anyag földolgozásánál a legszívesebb módon útbaigazítottak, 
úgyszintén Hantken Miksa egyetemi tanár úrnak is, ki a foraminiferák 
meghatározásánál és a mészkőcsíszolatok tanulmányozásánál támogatott 
szíves tanácsaival. Fogadja továbbá e helyen is őszinte köszönetemet 
Burány János esztergomi ügyvéd úr, a leírandó vidék jeles ismerője, ki 
nem egy érdekes pontra irányította figyelmemet s több, régebbi szenkuta- 
tások alkalmával nyert adatot velem közölni szíveskedett; valamint 
Tchebtjl Antal úr, a doroghi kőszénbányák igazgatója is, ki egy a Pilis¬ 
hegységben felfedezett barlang átkutatására támogatásomra egy bányatiszt 
vezetése alatt több bányászt küldött ki a szükséges fölszereléssel. 
Triasz-sistéma. 
Olyan kőzetek, melyek a Triászba sorozhatok, csakis a szentlélek 
völgyben fordulnak elő, még pedig egymással szemközt annak mindkét 
oldalán. Az Esztergomtól Szentlélekre vezető út a «Nagy-Cserepes»-nek 
nevezett granáttartalmú trachytból álló hegy déli tövében lévő «Cse- 
repesi hid»-nál ketté ágazik, s míg az egyik (az ú. n. «Feichtinger-út») a 
patak jobb partján marad és kissé E-felé kerülve vezet a Szentlélek előtt 
kitáguló völgybe, addig a másik a patak bal partján egyenesen visz oda, 
Ha ezen utóbbin a hídtól számítva 500—600 lépést Szentlélek felé hala¬ 
dunk és azután az úttól balra a patakba letérünk, okvetlenül ráakadunk a 
a patak medrében, annak jobb partját képezve azon sötétszürke tömött, 
10—30 ctmter vastag, kitünően rétegzett mészpadokra, melyek ezen a 
vidéken a Triaszt képviselik. A padok ezen a helyen 40° alatt dűlnek DNy- 
íeléjde csakhamar eltűnnek egy alsó eoczénkoru homokos tályag alatt, mely 
6 méternyi vastagsággal borítja őket es egyszersmind a patak balpartját 
képezi. Eme mészkövek szétütve vagy megkarczolva erős bitumenes szagot 
terjesztenek, szabad szemmel vagy kézi nagyítóval látható kövületeket még 
hosszabb keresés után sem sikerült bennök találnom. 
