A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
‘256 
vételeim alatt azon szerencsés helyzetben valék, a Pilis dachstein-mészkő 
rétegeinek dőlési viszonyaival tüzetesebben foglalkozhatni, s ekkor láttam, 
hogy ezen viszonyokban feltűnő szabályosság mutatkozik, mely a Pilis- 
hegység tektonikájának a felimerésére a kulcsot szolgáltatja. 
A dőlési viszonyok ugyanis a következők: A Pilis déli kis nyúlványai 
közül a nyugotin, a hol a Dolomit is látható, a dőlés EENy-i (23 h ) 22° 
alatt, a keletinek durva mészkőpadjai EEK-re (l h ) 25° alatt dőlnek, Peters 
megalodus-padja táján a dőlés ENy-i (21 h ) 30° alatt. A Pilis Ny-i szélén, 
(K-re és KDK-re a Hruba Skálától) DK-ről ENy. felé haladva a következő 
dőlési viszonyokat constatáltam compaszszal és klinométerrel: 2 h /35°, 
2 h /45°, l h /35°, 0'5 h /30 o , l h /30°, 2 h /30° — Peters megalodus-padjától 
E-felé az Ostra Skala felé indulva pedig: ezen a ponton ENy. (21 h ) 30°, 
azután É/20°, l h /21°, 2 h /30°, Pilis A pont körül l h /30°, ettől É-ral h /30°. 
Első domb a «Simon halálának)) nevezett nyeregtől D-re 2 h /40°, ettől 
keletre egy mély úton 2 h /30°, az Ostra Skálától E-ra fekvő «kőkapu»-nak 
nevezett sziklacsoport 2 h /40, Nagy-Szoplák l h /25°. A Pilis nyugoti szélein 
Kesztölcz felé több ponton 2 h /3 0°,2 h /50°. A hegység ÉNy-i felében csak 
is a Yelka és a Béla Skala mentében mutatkoznak olyan feltárások, hol a 
/ / 
dőlést mérni lehetett, itt a dőlés iránya állandóan E-i. Kesztölcztől E-ra 
0 h /35°, innét ÉNy-ra a gerinczen haladva 0 h /30°, Béla Skala 0 h /30° és az 
/ 
ENy-i végén lévő mészkőbányában 0 h /15°. 
Mindezen adatokból kitűnik, hogy a déli felében a főtömeget tekintve a 
rétegek dőlése középértékben EEK-i (hóra 2), míg a hegység ENy-i felében 
tisztán E-i. A dőlés foka pedig nagyon változó, 15°—50°-ig, de azt nem 
találtam oly formán elosztva, miként ezt Peters említi, hogy t. i. a plateau 
párkányai a nagyobb, fent a laposon pedig a kisebb dőlés volna észreve¬ 
hető. Ebben a tekintetben van szabálytalanság, mi különben egy ilyen nagy 
hegytömegnél nem is várható másképén. A Pilis-hegység átalában egy 
olyan táblához hasonlítható, mely D-i és DNy-i részén felemeltetett. Itt még 
csak egy körülményre kívánok figyelmeztetni. Ha közelebbről szemügyre 
veszszük a Pilishegy DK-i és ENy-i s a szentléleki nyereg által elválasztott 
részek dachsteinmész-rétegeinek dőlési irányát, akkor azon eredményre jö¬ 
vünk, hogy mind a két félben a rétegek csapásának üánya a hegység orogra- 
phiai csapásával ugyanazon szöget képezi. A rétegek és a hegység csapásiránya 
ugyanis nem esnek össze, hanem egymást hegyes szög alatt metszik, míg a 
Pilis-hegység E-i felében a rétegek csapása NyK-i, addig az orograpliiai 
csapás NyENy-i (bora 20) — a bezárt szög tehát 30°-t tesz ki — a hegység 
deli feleben a rétegek csapása NyENy-KDK-i, a hegységé pedig EENy-DDK i, 
ezen két irány tehát szintén 30°-nyi szöget zár be, miként ezt a grapki'eus 
rajz mutatja. 
A tektonikai viszonyok ezen félreismerlietlen azonossága azt mutatja, 
hogy a Pilis-hegység egész hosszában azelőtt egy összefüggő egészet képe- 
