276 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
Az áttekintés végett szükségesnek tartom kiegészítésül ezen jelentést 
az 1882-ben eszközölt felvétellel (viknyei völgy) megtoldani. 
A vihnyei völgyben a fennebb körvonalozott terület három főalkotói 
ajegeczes őspalák ú. m. agyagpala, verfeni- és quarczitpala, rhyolith és 
augittrachit; kiterjedésre követi ezeket dolomit és mész, tömeges biotit- 
tracliit, apró szemű ú. n. szienit és gneisz, a többi kőzet kisebb területre 
szorítkozván, alárendeltebben szerepel. 
A vihnyei fővölgy átszeli majd az összes kőzeteket és csak a Plazi- 
vadolinavölgytől kezdve a Garamvölgyig kizárólag augittrachit az alapja. 
A fővölgyön kívül benfoglaltatnak e területben nyugatról-keletre: a nye- 
viczei, Janusko, Ivosariszko és Kontervölgy, a Plazivadolina, a kotlini v. 
Juliavölgy, Háromkirályvölgy, rudnói és csubernovai völgyek, a Mravistje- 
völgy, Hodruska, Névtelen és Sikorovavölgy, a Schneidierka és Kizova- 
völgy és végre közvetlen a Garamba nyíló Havrano és Penyaznavölgy. 
E terület legmagasabb pontjai agyagpalából állanak, ú. m.: az apró 
szemű ú. n. szienit által emelt 885™/ tengerszín feletti Koncsiar és a 780”/ 
magas Szarvaskő, továbbá a nagyezemű ú. n. szieniten nyugvó Kerling 860 
és a «Todte Beine» nevű hegyláncz 740 méter magassággal. 
Az O-Antaltárna fölött a vihn 3 7 eifővölgy jobb oldalán elterülő dolomit 
és mész alkotta hegylánczolatok meghaladják a 600 métert, a többi emel¬ 
kedések magassága 4—600™/ közt ingadozik. 
Azon vitás kérdésre vonatkozólag, hogy melyik régibb, a mész és a 
dolomit-e, avagy a palák? — beható tanulmányok alapján kimondhatjuk, 
hogy mindenesetre a dolomit a régibb kőzet, a mennyiben azt több helyen 
és különösen a Tiszován (a vihnyei és Rudnovölgyek közötti hegynyulvá- 
nyon) nagy kiterjedésben a palák alatti településben észleltük. 
Az együvé tartozó agyag és quarczitpalák nagy területen elkülönít- 
tettek a finom szemű ú. n. szienittől és több helyen, ú. m.: az O-Antaltárna 
körül, a rudnói és Hodruska völgyekben sikerült a gneiszt is elkülöníteni a 
paláktól. 
Régi bányászat nyomait illetőleg Szénásfalu területén, a Yihnyevölgy 
alsó, az Erzsébet-zúzó alatti részén két kutatótárna nyomait találtuk augit- 
trachitban, egyet pedig az Erzsébet-zúzó mellett, mely utóbbi tárna lát¬ 
szólag a rhyolith és augittrachit határán előforduló édesvízi quarcztelérre 
volt hajtva. 
Sokkal érdekesebbek a Kontervölgyben mutatkozó kutatási nyomok, 
a mennyiben a biotittrachit több helyen nagyon kovandtartalmú és zöld¬ 
köves módosulatformán mutatkozik, mi által az ó-antaltárnai telérek északi 
folytatására utaltatunk. 
A kosariskóvölgyi felső Kraszna - Lippa nevű hegyoldalban szintén 
léteznek régi tárnák, melyek a külviszonyok és a hányókon talált kőzetek 
szerint ítélve, egy rhyolith és biotittrachit között levő quarcztelért míveltek. 
