278 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
1881-ben a bányában eszközölt felvétele nyomán ez alkalmasint a «Bene- 
dekteléru kibukkanása, mely a Kizovavölgy felső elágazásában a Calaszanti- 
tárnától kezdve egész a Rumploszkáig, hihetőleg vaskalapformán, tömérdek 
mágnesvaskövet szolgáltatott, miről a már sűrű erdővel borított nagyszerű 
hányok tanúskodnak; ezen telér a Koncziár lejtőin alatt átvonul a Sikorova- 
völgybe, hol ismét kibúvik és az imént említettem régi külbányáknak szol¬ 
gáltatta annak idejében a vaskövet. 
Kizovavölgy alsó részében sikerült a felületen megjelölni azon biotit- 
tracliitvonulatot, melyet az új Kizovaaknától «Hofertárna» felé vezető vágat 
valószínűleg legelőbb el fog érni; ez alkalmasint egy eddig még ismeretlen 
telér, melynek csapása a «Windischleiten» nevű míveletek felé tart ugyan, 
de bizonytalan, hogy azoknak folytatását a mélységbe képezi-e vagy sem, 
ez iránt kizárólag a «Kreutzeründungsaltárna» keletre való folytatása fog 
biztos adatokat szolgáltatni. 
A rudnói völgyben két telérképző trachitfeltörés katároztatott meg a 
Klokocskegy déli lejtőin, elválasztatván egyúttal a gneisz a paláktól; a csu- 
bernovi völgyben szintén elkülöníttetett egy dél-nyugat, észak keleti irányú 
telérképző biotittracliitvonulat. 
A Háromkirályvölgyben a biotittrachit, úgy mint a Kizovában, a 
völgy tengelyéhez párhuzamos irányban követhető, de tömegesen fordul 
elő és az augitba elágazásakat képez, melyeknek egyike a Háromkirály- 
és Kotlini- vagy Juliavölgy közötti nyereg alatt a .Juliavölgyig áthúzódik. 
A Háromkirályvölgyben keresztültöri ezen trachit a meszet és palá¬ 
kat, és szép kibukkanásokban a völgy tövében a palákat ismét mész és 
dolomit fölötti településben észlelhetjük, a mész és palák földtani korára 
nézve ismét példát szolgáltatván. 
A vízválasztó folytatása Augittrachit, mely nagy kiterjedésben szám¬ 
talan féleségeivel a Garamfolyóig és azon túl, területünk nyugoti határáig 
terjed, délnek húzódván a liodrusi fővölgynek a Garamvölgybe való torko- 
lásáig. 
E területen az utolsó vulkáni eruptiók egyikének színhelyét látjuk; a 
volt kráternyilásnak garamvölgyi része meredek sziklafalat képezve még 
fennáll, Juliavölgyi oldala pedig az utolsó lávakiömlés következtében össze¬ 
omlott és a folyásközben megmerevült lávafolyamot a Juliavölgy fenekéig 
kisérhetjük. A feltörés körüli kőzet vörös likacsos augittrachit és a még 
fennálló egyik kráterszél a Garamvölgy és Júlia- vagy kotlini völgy közötti 
vízválasztót kepezi. 
A Klokocs észak-nyugati lejtőin szintén jelöltetett meg egy telérképző 
biotittrachitfeltörés a palákban, nemkülönben a vilinye-hodrusi vízválasztó 
«Todte beine» nevű pont nyugati folytatásán. A háromkirály völgyi nagy- 
kiterjedésű tömeges biotittrachit átcsap augit és pala között a liodrus völgyi 
területre. 
