IRODALOM. 
285 
szerző, hogy «3 rész (mérték)» «víz 1 rész sónál többet feloldani — nem képes, 
mert akkor már a víz egészen el van telve sóval.# — A tudomány által megállapí¬ 
tott tényeket ily módon megnyirbálni nem szabad, a dolog így áll: 100 súly rész 
víz képes közönséges hőfoknál 35 - 9 s. r. (tehát csaknem 36 s. r.), 100° C.-nál pedig 
39‘9 s. r. (tehát csaknem 40 s. r.) kősót feloldani, többet feloldani nem képes, a 
víz ilyenkor már egészen telítve van. — «A só a nedvességet még a levegőből is 
magába szedi, azért szokott néha a sótartóban olyan nedves lenni.» — Ezt a kősó¬ 
ban kis mennyiségekben mindig jelenlévő CaCla és MgCk okozza. — ((Körömmel 
nem karczolható, de a vasnak igen könnyen enged, azért az ásványok keménysé¬ 
gének 2-dik fokát képviseli#. — Ezen eljárás által a kősó keménysége még nincsen 
eléggé pontosan megállapítva, miután még a Calcit is igen könnyen karczolha tó a 
vassal, a Fluorit pedig már nehezebben. 
A cliemiai tulajdonságokat így adja elő : «A só nagy hőségben elolvad és el 
is párolog. Lángba tartva, szétpattogzik és a lángot sárgára festi (nátrium)#. — 
Olvasztás és lengítés által megváltoztatjuk a kősó halmazállapotát, de nem a cliemiai 
összetételét. — Ezek tehát határozottan nem cliemiai, hanem physikai tulajdon¬ 
ságai a kősónak, valamint a pattogzás sem a lángba való tartásnál; megjegyzendő 
különben, hogy nem pattogzik minden kősó. A lángnak sárgára való festetése azon¬ 
ban már cliemiai processusokon alapul. — «A kivirágzott sóból a tiszta sót iszapo¬ 
lás vagy lúgozás által nyerik.* Iszapolás és lugozás két különböző dolog. — VII. 
((Válfajok. A konyhasónak olyan változatai nincsenek, melyek nagy részben eltérő 
tulajdonságokkal és így más-más elnevezéssel bírnának. A konyhasó tehát válfajok¬ 
kal nem bíró nemet (Art) képez.# — Ez a mondat egészen fölösleges, különben 
válfajok oly értelemben mint a zoológiában és botanikában nem léteznek a rnine- 
ralogiábán; a színezésben vagy pedig a cliemiai összetételben némi eltéréseket 
mutató ásványegyedek módosulatoknak (féleségeknek, Varietáten) neveztetnek. — 
Egy igen sajátságos állítás a következő, szerző el akarja hitetni tanítványaival 
hogy a (ívielicskai sótelep 750 hosszú, 150 ^ széles és 380®y vastag# (!?), 
valamint az is hihetetlen, hogy a só azért óvja meg a liúsneműeket a rothadás¬ 
tól, «mert azok nedvességét magába veszi#, nem azért, hanem azon tulajdonságá¬ 
nál fogva, hogy azon cliemiai bomlást, melyet közönségesen rothadásnak neve¬ 
zünk, képes meggátolni. 
S ily módon folytatja szerző az egyes ásványok leírását. A következőkben 
csak egyes feltűnőbb tévedéseire akarok utalni, a melyeken szemein a munka át- 
lapozgatásánál épen megakadt. 
Ilyenek: «A keserűsónak különös vegytani tulajdonságai nincsenek# (?) — 
A keserűsónak vegyképlete nem csak MgSCh, ehhez járul még 7HA) is. A Fauserit 
nem válfaja az Epsomitnak, hanem egy külön önálló faj. Hasonlókép mint a keserű¬ 
sóban, úgy a timsóban 24 HA), a Szódában 10 HA), a Mirabilitben 10IIA), a Me- 
lanteritben 7 HO, a Clialkantitban 5 HO és a Boraxban IOH 2 O foglaltatnak, mint 
lényeges alkatrészek. A jegeezvizet nem szabad így tetszés szerint elnegligálni! - - 
«A sók savból és még egy fémes ásványból állanak#. — Ezen defmitiója a sónak 
teljesen hamis, mert a só (a normál) vegyülete egy savnak valamely bázissal; 
vagyis praecisebben, egy olyan vegyület, a melyben a sav hydrogenjének minden 
egyenértéke valamely más positiv elem által van helyettesítve; de vannak ezen 
kívül még más sók is. 
