286 
IRODALOM. 
Áttérve a II. osztályra, a kovamentes « kövek »-re, először is a csekély, azután 
pedig a nagy keménységtíekkel foglalkozik. A Calcit leírásánál olvassuk : "Ikrek és je- 
geczbevonások (paramorphosis) gyakoriak.» Szerző nagyon téved, ha a jegeczbekér- 
gezéseket paramorphosisoknak tartja ; — a Calcit leírását így folytatja: «Nevezetes 
tulajdonsága, hogy egy-egv jegecz alakja számtalan módosulatban találtatik, azért 
azt mondjuk a mészpátra, hogy az sok-alakzatú.» — Az olvasó csak sejtheti, hogy 
szerző azon nagyszámú alakokra akart utalni, melyek a Calciton mostanáig észlel¬ 
tettek (Irby 1878-iki munkája szerint a Calciton 156 alak van biztosan kimutatva), 
de maga is be fogja látni, hogy nagyon homályosan fejezte ki magát. — Szerző 
nagy előszeretettel használja az «alaktalan* kifejezést és alkalmazza a Calcitra, 
Fluoritra, Gipszre, Gránátra stb. Ez határozottan tévedés; olyan ásványok, melyek 
kristályosodva és kristályos szövettel fordulnak elő, — mineralogiai szempontból 
sohasem lehetnek alaktalanok (amorph). Szintúgy téved a szerző, midőn azt állítja, 
hogy : «az átlátszó darabok (Calcit) a fénysugarakat megtörik, azért az alattok lév ő 
képet kétszeresen mutatják (kettőző pát)», — e tünemény a Calcit kettős sugár¬ 
törésén alapszik; a sugaraknak közönséges megtöretése (pl. üvegnél) még nem 
elegendő arra, hogy valamely képet kétszeresen lássunk. — A Calcit hasadásáról 
szólva, helyre kell igazítanom szerző azon nézetét, mely szerint a Calcit "lemezekre» 
hasítható ; a Calcit három irányban hasítható, s a hasítás eredménye a törzsrhom- 
boeder. — Ha égetett meszet (CaO) vízbe dobunk, az nem «élenytíl», hanem a 
hydrátja képződik, s ez az oltott mész. 
Az Aragonitot helytelenül nevezi «Aragóniái mészpát»-nak. 
A szétomlott Dolomit tudományos neve nem «kőpor» ; alakja ugyan por, de 
hogy megkülönböztethessük más ásványok porától, hozzá szoktuk tenni a Dolomit¬ 
jelzőt, tehát Dolomitpor. 
Alakjánál fogva a Spinellt a Rubinnal nem fogja összetéveszteni senki. 
A Kalait (Türkisz; vegyalkata SAhOs, P2O5, 5 H 2 O (és nem AI2O3, P2O5, H2O). 
A III. osztályt képezik a kovatartalmú ásványok, melyben 3 alosztályt kü¬ 
lönböztet meg : a) kövek, h) földek, c) csillámok. —A kövekhez sorolja a quarczot 
és az opált, mely utóbbiról azt mondja, hogy «előfordul legtöbbnyire a kőzetekbe 
belé nőve s onnan kell kifejteni, de a sziklahasadékok falán fennőve és némely 
vizekben is találtatik mint réteges kiválás». — Ily módon csak a laikus írhatja le 
az opál előfordulását. 
Ugyan ezen alosztályban tárgyalja az Obsidiánt is, melyet már régen kiküszö¬ 
böltek az ásványok sorából, és közli annak ásványtani képletét is (SÍO 2 , Al-iOsIGNaa) 
mely egyáltalában és különösen ilyen alakban nem is létezik ; — elmondja továbbá, 
hogy «belalkata földes», — azt valóban szeretném tudni, hogy hol láthatott szerző 
földes Obsidiánt. — Az Obsidián előfordulását következőkép adja elő: " a szabad 
gömböket vulkáni kőzetekben, vízmosásokban, máskor meg erekben találják*. 
Pontosabb adatok és több praecisitás itt sem ártottak volna. — A szurokkő, horzsa¬ 
kő, gyöngykő nem képezik féleségeit az Obsidiánnak, hanem a jelenleg uralkodó 
felfogás szerint valamennyien Trachyt-módosulatoknak még pedig a Tracliytok 
hyalinos módosulatainak tekintetnek. Tokaj-Hegyalján főleg valódi Obsidián (és 
nem Szurokkő, a mely csak alárendelt) fordul elő. 
A tajtkő (horzsakő) főlelőhelye nem a Vesuv, hanem a Lippari szigetek. 
A leucitról nem mondhatjuk épen, hogy «gránátalakú föld pát*. 
