IRODALOM. 
“289 
-ságos ellentmondásba jött önmagával, mert mindezen jó tulajdonságok kifejezését 
könyvében hiába keressük. 
Mind ezekből pedig újból az tűnik ki, hogy jó tankönyvet írni, — kivált az 
elemi tanításra — igen nehéz, de a kellő és alapos szakismeretek nélkül valóban 
lehetetlen! Dr. Schafarzik Ferencz. 
A. Gkunow. Beitráge zűr Kenntniss dér fossilen Diatomeen Oesterreick- 
Ungarns (mit 2 Tafeln). Beitr. zűr Pál. Oest.-Ungarns und des Orien- 
tes, herausgegeben von Mojsisovics und Neumayr. II. Bánd. p. 136. 
Szerző a monarkhia több pontjáról származó csiszoló palát és kovalisztet 
vizsgált meg, s ezek között három magyarhoni lelőhelyről való anyagot is. 
Ehrenbbrg volt az első, ki Jastraba, Zamuto és Mocsár vidéki csiszoló palákból Dia- 
tomeákat nagy számmal írt le ; utánna foglalkozott Wissinger Károlv a mocsári 
Diatoma Pelittel. (Földt. Közi. III. p. 168.) Neupauer János pedig a czekeházai 
rhyolith-csiszolópala, a szurdok-püspöki i, szurdoki, tályai csiszoló pala, a gyöngyös- 
patai, deméndi és aradmegyel (Kavna) csiszoló palában lévő diatomeaceákat tanul¬ 
mányozta ; ismeitette, továbbá az arkai, korláti, körmöczi, Aranyos melletti és 
erdöbényei csiszoló palák ásatag diatomacea faunáját. Akad. math. természettud. 
közlemények. V. 1876 p. 184-—206. III tábla rajzzal. 
Az előttünk fekvő munkában pedig Grunow a Dubravicza (Beszterczebánya 
közelében), Tállya (Tokajhegyalja) és valószínűleg a Szántó (Abaujmegye) melletti 
Kis-Kér vidékeiről származó példányok górcsövi vizsgálatával foglalkozik 
Dnbraviczától kb. 70 fajt sorol fel, a melyeknek nagy része új ; ezek közül 1 
különösen kiemelendő Surirella Clementis, Grun., Cymbella insignis, Grun., Navi- 
cula Sturii, Grun. és a négyszögű Staurosira Harrisonii, Grun. A dubraviczai csi¬ 
szoló pala felső mioczén korú. 
A tállyai szármáti csiszoló palából 24 fajt sorol fel, a melyek az Epithemia, 
Synedra , Staurosira, Nitzschia, Cocconeis, Amphora és Mastogloia nemekhez tar¬ 
toznak. 
A kis-kéri ismeretlen korú anyagból csak egy preparátum állott rendelke¬ 
zésére, a melyben 19 alakot ismert fel, s míg az előbbi két helyről származó anyag¬ 
ban előforduló alakok határozottan sósvízre mutatnak, addig ezen utóbbiak inkább 
gyengén sósvízi lerakódásra utal. A leírt Diatomeák legnagyobb része még jelenleg 
is él a tengerekben algákon és egyéb növényeken élősködve. 
Schafarzik Ferencz. 
Földtani Közlöny. XIV. töt. 1884. 
19 
