TÁRSULATI ÜGYEK. 
féle gyűjteményben e ritkaságokból néhány igen szép példányra talált, a melyeket 
ezúttal be is mutat. Legszebben látszanak s legerősebben kiemelkednek e lenyoma¬ 
tok az új-jersevi példányokon, és szintén eléggé kivehetők egy-két meudoni példá¬ 
nyon, bár nem oly erősek s kissé elmosódottak. — Ismerve a véredények elágazá- 
zásait s figyelmesen megtekintve ezeket is, alig vagyunk képesek egyébre mint 
véredények henyomataira gondolni. Egvgvel töld) ok, hogy a Belemnitek rostru- 
mait belső képződményeknek tekintsük, olyanoknak, a melyeket véredényekkel gaz¬ 
dagon átszőtt lágy képlet borított be. 
b) Perisehoechiniddk. Ismertetve a palaeozoi érában élt ú. n. Palechinoideák 
és a mezozoi érabeli s még jelenleg is élő ú. n. Eueehinoidedk közötti különbséget 
a korona táblácskáinak alkotására, számára és csoportosulására nézve egy eredeti s 
egy gipszöntvényíí Melonites példányt mutatott be. Ezzel kapcsolatban egyszers¬ 
mind összehasonlító párhuzamot vont az echinoideák és a harmadkori páratlan 
ujjú emlősök fejlődéstörténete között. 
<■) Saarbriickeni phosphorites halak. Nehány széttört agyagvaskő-geodát 
mutat be, a minők a saarbriickeni medencze felső szénképletében Lebacli és Bösch- 
weiler körül temérdek számban fordulnak elő. E sajátságos képződmények régóta 
nevezetes specialitásai a saarbriickeni medenczének. Egyik tulajdonságuk az, hogy 
tetemesebb mennyiségű pliosphoritet tartalmaznak, a másik még sokkal meglepőbb 
pedig az, hogy ha egy ilyen geodát széttörünk, az szép szabályosan ketté reped s 
benne mindig egy igen csinos kőszénkori ganoidhalat találunk : az Amblypterus 
latus, Agassiz, többé-kevésbbé szép példányait. Az előadó kiemelte egyszersmind 
mennyiben különbözik e faj a hozzá külsőleg meglepően hasonló Palaeoniscus inae- 
quilobatus- tói. 
Zsigmondy Vilmos alelnök e közleményhez azt a megjegyzést fűzte, hogy 
több évvel ezelőtt Stájerlakon járván, ott hasonló geodákat látott, a melyekben 
azonban nem halak, hanem rákok fordultak elő. 
d) Dinosaurmok lábnyomai. A Coquand- féle gyűjtemény egyik legérdeke¬ 
sebb példánya az a szabálytalan tábla, egy eredeti darab a connecticutvölgyi palás 
triász-homokkőből, melyen lábak benvomatai láthatók. Régebben e benyomatokat 
madár-lábnyomoknak tartották, az újabb kutatások azonban kiderítették, hogy nem 
madarak, hanem 1 tinosaurusok lábnyomai; ama triaszkori, többnyire óriási nagy¬ 
ságú állatoké, a melyek csontvázuk alkotásában részint a futó madarak, részint a 
tvpusos reptiliák jellemeit egyesítik magukban. Előadó a Linosaurasokat részlete¬ 
sebben is jellemezte. 
e) Repülő saurusok szárnyai. A fentebbiekkel kapcsolatban az előadó bemu¬ 
tatta, a müncheni őslénytani múzeum egyik legbecsesebb unicumának gipsz-máso¬ 
latát, mely Zittel tanár úr szívességéből került a m. kir. Földtani Intézet birto¬ 
kába. Ez egy Rhampliorhynchus repülő-hártyájának páratlan szépségű lenyomata, 
az eichstaedti, felső fehér jurakori litliographikus palából. Részletesebben és össze- 
hasonlitólag ismertetve a Pterodactylusok és a Ehamphorhynchusok szervezetét, a 
melyek együtt képezik a Pterosaurusok csoportját, az előadó egyszersmind a Marsh 
által leírt szárnyas Rliamphorhyncliust is megemlítette s ennek rajzait is bemutatta. 
4. Dr. Schafarzik Ferencz nehány ásványt mutatott be Szerbiából és a bog- 
dáni Csódi hegyről. (L. a rövid közlemények között.) 
5. Szontagh Tamás rövid jelentést terjesztett elő dr. Pantocsek JózsEF-nek a 
