RÖVID KÖZLEMÉNYEK. 
301 
tag hatszöges táblás habitussal bírnak, a lapokra nézve pedig teljesen meg¬ 
egyeznek az előbbi inkább hosszúkás alakokkal. 
A Galenit második mállási terménye gyanánt fordul elő, de csak igen 
ritkán az Anglesit. Láng az Anglesit kristályokon 1 2 typust különböztetett 
meg, és a talált pelsőczi kristályok ezek közül a ritkábbak egyikéhez tar¬ 
toznak. Ha a kristályokat a Baryt analógiájára állítjuk fel, a nagy lapot 
oP-nek véve, akkor a következő lapokat különböztethetjük meg. Uralkodó 
oP és oo P, továbbá l U P oo, V 2 P 00 , P. 
A Smithsonit keletkezesét illetőleg eddig az a nézet uralkodott, hogy 
a dolomitos kőzetben a fémek szénsavas oxydjai finoman, eloszlott állapot¬ 
ban vannak jelen, nevezetesen a FeCOn, M11CO3, ZnCCB, s hogy ezek a 
Dolomit anyaga, a könnyebben oldható CaCCB és MgCOs kilúgozása után 
hátramaradnának. Adolf Schmidt, ki a wieslocki Smitlisonittelepeket 
(Badenben) behatóan átkutatta, volt az első, a ki, minthogy nevezett bányá¬ 
ban egyszerre Sphaleritra bukkantak, a Smitlisonitot a Zinksulphidból 
származtatta le. Előadó a Pelsőcz-Ardón található Galenit és Sphalerit 
erezek oxydálásából és alkatrészeinek a Dolomitéival való cserebomlásából 
a következő vegyületek keletkezését tartja lehetségesnek 
PbSOi = Anglesit PbC03 = Cerussit CaSOiE 2H20=Gypsz 
ZnSOi + 7H20= Goslarit ZnC03 = Smithsonit MgSOi + 7H-iO=Epsomit 
Ezek közül az Epsomit és Goslarit könnyen oldhatók, a gipsz arány¬ 
lag szintén még igen könnyen oldódik és ennélfogva eltávolodik, legalább 
nem sikerült még eddig ezt az utóbbi ásványt Pelsőczön megtalálni. A többi 
vegyület pedig vízben csak nehezen oldható, és ezeket tényleg sikerült is 
előadónak megtalálni. Ennek következteben előadó a Smithsonit telepek 
keletkezését illetőleg teljesen csatlakozik Adolf Schmidt nézetéhez, a mely 
szerint a Zinksulphid szolgálhatott a Smithsonit képződésére alapul. 
Ardó régi hányájában a Galenitet bányászták, melyben az ezüstnek 
is van nyoma; míg a sokkal értékesebb Gálmát nem ismerve, a hányá¬ 
sokra kidobták, a hol addig hevert, míg egy véletlenül ott járó porosz, 
Georg v. Giesche a becses anyagot fel nem ismerte és a bányákat a hányá¬ 
sokkal együtt kibérelte. A Zinkcarbonát jelenleg felső Sziléziába exportál- 
tatik s ott kiolvasztatik. A most művelésben levő bánya 35—40 m j mély¬ 
ségű és a bányatelepen egy chémiai laboratóriummal van fölszerelve. 
A Gálma azonban fogyni kezd, és erre nézve előadó azt véli, hogy a tele¬ 
pek folytatását leginkább ott kellene keresni, a hol a Galenit és a Sphalerit 
mállott kinézésű, tehát nem annyira a mélységben, hanem inkább a fel¬ 
színhez közel eső régiókban. 
Az érdekes előadás befejezése után Zsigmondy Vilmos alelnök meg¬ 
jegyzi, hogy Kucsajnán (Szerbiában) a viszonyok teljesen megegyeznek az 
előadottakkal, hogy ott is a Gálma csak a felső régióban volt található, 
