306 
KÜLÖNFÉLÉK. 
leginkább a gazdag hegyi telepeket művelték ; míg jelenleg völgyekbeli 
mosóczin telepek kiaknázására fordítják a fősúlyt, de természetesen csak 
kényszerűségből, mert a hegyi telepek már nem fizetik ki a művelés költ¬ 
ségeit. 
((A khinai munkások száma óvről-évre csökken, mert kevesen akad¬ 
nak, a kik Banka szigetére áthajóznak. Nem jelentéktelen része van ebben 
a föltételeknek sem. A megérkező új munkásnak az átliajózás költségeit 
magának kell megfizetnie s ily módon több mint ötven forintnyi adóssággal 
kezdi meg a szolgálatát, a nélkül hogy csak egy garasnyi felpénzt kapna. 
Az adósság lerovására egy egész évi munkája rámegy. Minthogy pedig a 
munkásokat három esztendőre szegődtetik, az utolsó két év alatt ismét arra 
kell törekedniök, hogy valamelyes pénzecskét megtakarítsanak a visszauta¬ 
zás költségeire. 
«A kormánynak a mosótelepek belső ügyeihez voltakepen semmi 
köze. Minden mosótelep egy-egy szövetkezet kezében van, melynek tagjai 
a hasznot egymás közt osztják fel, de egyszersmind az esetleges vesztesé¬ 
gekért is közös felelősséget vállalnak. A vállalatok a kormánytól előlegeket,, 
élelmi szereket és munkás-szerszámokat kapnak, a melyekről minden esz¬ 
tendő végén leszámolnak. A beszolgáltatott tiszta ónnak minden pikolja 
után (egy pikol = 6á kjg.) 13 frt 50 krt vesznek fel kiszabott díjul. Ha a 
telep igen szegény, úgy nem képesek annyi ónt beszolgáltatni, hogy az elő¬ 
legeket s az átvett készletek árát megtérítsék s akkor a vállalat adósságba 
jutott. 
«A mosótelepeknel foglalkozó khinai napszámosok láO—150 frt évi 
díjért es ellátásért dolgoznak s teljesen a vállalat szolgálatában állanak. 
Ha már most a vállalatot adósság terheli, akkor a napszámosoknak nem 
fizeti meg a kialkudott díjat, hanem annak csak egy bizonyos perczentjét. 
Hogy ilyen körülmények közt néha egy-egy kis zendülés is támad, azon 
alig lehet csodálkozni. A kormány voltaképen csak a munkások megszer¬ 
zését segíti elő és átveszi a terményeket; a többit a khinai vállalkozók ma¬ 
guk közt végezik el. Az adminisztrátoroknak Indiában a legjobb életűk van. 
Többnyire afféle protegált emberek, a kik például tegnap még dohányter¬ 
meléssel foglalkoztak s egy ébrenetre a legmagasabb czivilrangba léptek 
valamely kerületben. De a legtöbbjén meg is látszik e hirteleu felcsepere¬ 
dés. A fizetősökön kívül még a beszolgáltatott ón után is százalékot húznak, 
úgy hogy évi jövedelműk 8—10, de Iá ezer forintra is felemelkedik. 
«Mennyi sikere lesz fáradságaimnak, majd megmutatja a jövő ; de 
bizonyos, hogy Indiában nagyon meg kell elégedni az embernek, ha fél¬ 
annyit el tud végezni, mint a mennyit magában kitervezett.» 
