38 
lani, e könyvnek, mint a benne letett terjedelmes adatok ősz ©foglalásának; 
azért mindig meg fog maradni a maga értéke. Végül csak igen sajnálva 
meg kell még emlékeznünk azon, néha egészen értelemzavaró sajtó¬ 
hibákról, melyek — különösen a könyv magyar kiadásában — nem 
épen annak előnyére jutnak érvényre. R. L. 
t 
Dr. Koch Antal. Ásványtani közlemények. 
(A kolozsvári orvos-természettudományi társulat Értesítője. 1878. okt. 25. III. évf.) 
A fentebbi czim alatt dr. Koch ur egynéhány ásványtanilag érdé 
kés adatot közöl: 
1. A Rutáinak eddig ismert magyarhoni leihelyeihez, u. m. 
Pöinik , Rhonitz, Nagy-Rőcze és Oláhpián vidékeihez, újabban egy 
negyedik leihely járult, t. i. Cserese falu tájéka, Szilágymegyében, a 
Rézhegység éjszaki alján. A szerző és Matyasovszky úr, kik Mártontfy 
ur által ezen előjövetelre figyelmeztetve, a múlt nyáron a nevezett vi¬ 
déket felkeresték, a Rutilt először is másodlagos fekhelyen, azaz egy 
Diluvial kavicslerakodás fehér quarzgörélyeiben benőve találták, de a 
hegységben fölebb haladva, nemsokára fellelték az eredeti lelhelyt is, 
t. i. az Amphibolgneisson átható fehér Quarzereket, melyek Rutil mel¬ 
lett Turmalint is tartalmaznak. Az Amphibolpala (vagy Gneiss, mert 
Orthoklas s Plagioklas-kristályokról is van szó) Amphibolon, Quarzon 
és Földpáton kívül „kevés Biotitot és elég számmal világos sárgás, 
átlátszó Augit-féle ásványt tüntet fel“. Az Amphibolpalára következő 
Csillámpala szintén Rutiltartalnm Guarzlencsékkel van telve, sőt két 
apróbb Rutil kristályt magában a Csillámpalában is találtak. Az ott 
előforduló Rutilon csak a közönséges alakokat, u. m. a P és cc P 2 
alakokat lehet észlelni; szabad véglapokkal bíró kristályokat nem talál¬ 
tak, ellenben eleget, melyek a közönséges könyökös ikerképződést vagy 
az annak megfelelő ikerrovátkosságot mutatják; sok Rutilkristály ketté 
van törve, a hézagok Quar/auyag által kitöltve. A gyűjtött kristályok 
között a legnagyobbik 00 mm hoszat és 25 mm. szélességet ér el. A 
szomszéd Halmásdi völgyben is találtak már Rutilt. 
2. A második közlemény a köröndi fürdő sósforrásainak üledékére 
vonatkozik, melyek a szerző vizsgálatai szerint nagyobb részt rostos-héjas 
Aragonitból s csak alárendelten Mészpátból állanak, kevés kovasav és 
