58 
Kréta és Harmadkor közt egy uj képletcsoportot indítványoznak 
Hayden-ék közbeszurni, mit „post-cretaceous“-nek, vagy helyi 'néven 
„Laramire“ csoportnak mondanak. A Harmadkoriak leginkább édesvízi 
képződmények; de a mi legnevezetesebb, ezen tolunk anyira távoleső 
vidéken a Harmadkori eruptív kőzetek, Trackyt, Rhyolit, Bazalt sőt még 
Leucit-kőzet is van. 
A két atlasz előadónak személyesen lett megküldve, prof. Hayden 
részéről levél kíséretében, melyben felkéri, hogy tanulmányozza át és 
mondjon véleményt róla. 
Szakülés 18?S. évi január hú 8-án. 
(Jegyzőkönyvi kivonat.) 
1. A múlt ülés jegyzőkönyve felolvastatván, Zsigmondy Vilmos felszólal 
és megjegyzéseit terjeszti elő Bernáth J. előadásához, a melyet a múlt szakiiléseu 
tartott. (L. jelen szám irodalmi rovatában.) 
2. Rőt h Lajos értekezett a Sopronmegyében fekvő r á k o s-r u s z t i hegy¬ 
vonulat geológiai szerkezetéről és bemutatta az e vidékről készített 
földtani térképét. (L. jövőre.) 
3. Dr. Staub Móricz bemutat egy fossd termést, mely sókoczkába zárva 
sótömzsben Erdélyben találtatott. Ezen termés a Carya (Jóslata nevű fossd 
növényhez tartozik, mely a Harmadkori rétegekben eddig csak a Rajna mellett, Cseh¬ 
országban, Krajnában és a wieliczkai sótömzsben találtatott. Dr. Staub ez alkalommal 
előadja az ezen növényre vonatkozó irodalmat 1820 óta. Ezen lelet az által válik 
különösen fontossá, minthogy az erdélyi sóbányákban eddig tudományos vizsgálat alá 
nem került fatöredékeken kivid semmi növényi maradványt nem találtak, mely amazok 
földtani korának megállapítására alkalmid szolgált volna. Ezen termés ennek foly¬ 
tán megerősíti Reuss tanárnak a fossd állati maradványok alapján kimondott állí¬ 
tását, hogy az erdélyi sótömzsük keletkezésükre nézve egykoruak a gácsországiak- 
kal és a Neogénformatio Mediterrán emeletéhez tartoznak. 
4. Stürzenbaum József beterjeszté Maderspach Liviusnak újabb rö¬ 
vid geológiai közleményét és a beküldött kőzetpéldányokat bemutatta. (Lásd a jelen 
számban.) 
5. Schmidt Sándor bemutatott egy gyönyörű Senarmontit díszpéldányt, 
melyhez a m. nemz. múzeum ásványtári osztálya Semsey Andor ur nagylelkű ado¬ 
mányából jutott. Nevezett példány Sansa tájáról, Constantine-ban (Algír) való és 
úgy az egyes kristályok nagysága, valamint azoknak hibátlan kifejlődése és a szép 
csoportosulásnál fogva unikumnak mondható. 
