18 
hogy egyáltalában kisebb marad mint a Phol. ambigua S o w., mely¬ 
hez egyéb tekintetben közelebb áll mint bármely más Pkoladomyálioz. 
A fentebbi kövületekkel előfordult, végre az említett tuskóban egy 
parányi Ammonit is. 
Ezen Ammonit igen involut, oldalán gyenge, baj lőtt ránczok figyel¬ 
hetők s igen lapos. Ha ezen kis Cepbalopoda kasrészét a világosság 
felé tekintjük, tisztán látható, hogy az oldallap ránczai, nevezetesen elő- 
része felé, a hasrészre feíkuzódván, ott kis daganatokat képeznek. Egy 
az Amaltheák neméhez tartozó példánynyal van dolgunk. 
Ha ezen Amalthea háta élesebb volna mint tényleg az eset, akkor 
Amaltb. oxinotusra fordíthatnánk figyelmünket, különben bővebb meg¬ 
határozásról szó sem lehet s csak előfordultál kívántam jelezni. 
Igen sajnos, hogy az árok, mely a tárgyalt rétegeket eddig, ha 
nem is fényesen, de meglehetősen tárja fel, épen e ponttól kezdve to¬ 
vább felfelé igen el van töltve. 
Megjegyzem különben, hogy a fent idézett, kövülettartalmu tuskó, 
petrograpkiai tekintetben ama mészdúsabb fekvetek kőzetéhez hasonlít, 
melyek mint szintén már felemlitém, alant az árokban pala közzé tele¬ 
pülve jelentkeznek s melyekből szilárdságuk folytán alig lehet valamit 
kiütni. 
Mintegy 12 mét tovább felfelé az árokban meggyőződtem arról, 
hogy a szürke, csillámdús márgás pala, mely ott is tartalmaz szilárdabb, 
mészdúsabb közfekveteket, még képviselve van .s rétegei ott is még nyű¬ 
göt felé dűlnek (20 1 '), a törpe Gryphaea obliqua ez utóbbi ponton 
pedig sőt dúsan mutatkozik Pecten Hehli d’Orb. és egy második, 
ékes Pecten társaságában, melyPecteu punétatissimus Quenst.- 
hez felette közel áll, sőt valószinűleg az utóbbival azonos is. Fellépett 
itt továbbá egy Modiola, mely alakviszonyaival Módi óla oxynoti 
Qu en st.-re (Jura Tab. 13. Fíg. 27.) emlékeztet, de ennél több mint kétszer 
nagyobb. Igen jellemző példányunkra egy a csigolyától az alsó szél felé 
részint lehuzódó keskeny barázda mely példányunkon ott mutatkozik, hol 
Quenstedt idézett ábráján egy fekete vonal látható jelölve. Quenstedt 
idézett példányáról részletesebb leírást nem közöl s a Modiola oxynoti 
egyéb ábráin (Jura Tab. 13. Fig. 28. és Handbuch Tab. 54. Fig. 5.) 
e barázdát jelölve nem látom; tekintve továbbá példányunk nagyobb 
alakját, azon nézettel vagyok, hogy uj faj áll előttünk. 
Ha most megjegyzem, hogy még tovább a fekvő felé Csillámtar¬ 
talmú szürke márgás palák ugyan még következnek, egyúttal azonban 
itt már kezdetleg vékony rétegzésü csillámdús homokkövek is jelentkez- 
