11 
de vízszintesen számítva. A közben fekvő rétegcsoport tényleges vastag¬ 
sága ennélfogva természeteden még valamivel csekélyebb. 
E mészkövekben, melyek különben majd nagyobb, majd kisebb 
mérvben lesznek homokosak, kövületek dúsakban mutatkoznak. 
A már a valamivel fekvőbb rétegekből említett törpe Grypbaea 
obliquat nehány példányban itt is figyeltem, de itt egyúttal egy na¬ 
gyobb alakú Grypbaea töredékeit is láttam. 
Bírom innen továbbá a Terebratula Grestenensis S u e s s., 
Terebr. vicinális B., Spiriferina pinguis Ziet. valamint még 
nehány Bracbiopodát s ezek közt nevezetesen egy Rhynchonellát, mely 
azonban még bővebb megvizsgálást igényel. 
Félreismerhetlen azon hasonlatosság, mely e rétegek faunája és 
a Berzászka vidékéről dr. Tietze úr által megismertetett u n, Brachiopoda- 
mész faunája közt mutatkozik. Megjegyzendő azonban továbbá, hogy 
a fentidézett kövületekkel egy és ugyanazon kőzetben bivalvák kőmagvai 
is jelentkeznek, minthogy kisebb-nagyobb töredékekben többek közt 
Modiola, Pboladomya és Pinna maradványokat bírok, valamint egy 
Goniomya töredékét is, mely utóbbi teljesen azon alakhoz hasonlít, 
melyet Dumortier mint Goniomya rhombifera idéz a Rhone me- 
dencze alsó Liasából. 
Pecten li a sinus Nyst végre gyakrabban fordul elő. 
Ezen, nevezzük Terebr. Grestenensis tartalmú mészkő közvetlen 
fedőjében a Kiakovecz-mik árokban vékony rétegzésü, fehér-csillám- 
dús márgás palák fejlődnek ki, nedves állapotban feketés, szárazon 
szürkés színezéssel. Tisztán látható, hogy e márgás palák rétegei a 
Terebr Grestenensis tartalmú mészkőre concordaut településsel követ¬ 
keznek. — Ezen rétegek, a patak folyását lefelé követve, helyenként 
csekélyebb távolságra törmelék vagy televény által elfedvék ugyan, de 
azért számtalan helyen árulják el jelenlétüket úgy, hogy könyen meg¬ 
győződhetünk, miszerint megvannak mindenhol a főárokban azon árok 
torkolatáig, mely az Ostres mik nevű begy keleti oldalán szakad ösz- 
sze a Kiakovecz-miki főárokkal s mindjárt ide fűzöm, hogy a fenteb¬ 
biekhez petrographiailag teljesen hasonló márgás palák ezen, nevezzük 
Ostres-mik árka torkolatán túl is még jó darabra követhetők a patak 
mentében. 
Ha ezen rétegek dűlését figyeljük, azt látjuk, hogy e csillámdús, 
márgás palák helyenként gyűrődést is szenvedtek és meredeken álla¬ 
nak, nevezetesen a fedőbb részek felé. A dülési szög ennélfogva nem 
mindenhol egyenlő; helyenként 55 fokot, sőt valamivel többet is figyel- 
