IX. évf. 1879. 
FÖLDTANI KÖZLÖNY . 3. 4. (márcz. dpr.) szám. 
ÉRTEKEZÉSEK. 
A rákos-ruszti hegy vonulat és a Lajta-hegység déli részének 
geológiai vázlata. * 
Rotli Lajostól. 
(Előadva a mngy. földtani társulat 1879. évi január hú 8-án tartott szakülésén.) 
Az 1878. évi nyáron Soprony megyében folytatván földtani felvé¬ 
teleimet, nevezetesen a rákos-ruszti hegyvonülat, valamint a Lajta- 
hegység déli része, azaz Kis-Marton környéke, képezte kutatásaimnak 
tárgyát. 
Az alacsony rákos-ruszti h e g y v o n u 1 a t b a n azon kis, 
kristályos hegyszigetek egyikét látjuk, melyek, az Alpok centrálöve 
Ek.-i ágának folytatását képezvén, az Alpok és É.-i Kárpátok közti 
összeköttetést tüntetik elő. 
A rákos-ruszti hegyek a Fertő tava ny. i partja mentében gátként 
vonulnak D.-ről E. felé, s igy a sopronyi hegyek és a Lajta-hegység 
közt állítják elő a kapcsolatot. Hasonló módon, mint az nagyjában ez 
utóbbi hegycsoportoknál az eset, az alacsony rákos-ruszti hegyvonulat 
földtani alkotásában is, őskori kőzetek és fiatal harmadkori üledékek 
vesznek részt. 
Az előbbiek, eltekintve a Rákostól D-re, a „sopronyi szőllőhe- 
gyekben“ kibukkanó Gneisz-szigettől, mely egyúttal mint a rákos-ruszti 
hegy vonulat déli halára tekinthető, — még csak két egymástól elszi¬ 
getelt részletben jutnak e hegyvonulatban, annak magvát képezve, 
napfényre. 
Ezen részletek egyike, egyúttal nagyobbika is, Medgyestől Ny. ra 
és D.Ny.-ra lép fel, holott a második a hegyvonulat E.-i végén, Osz¬ 
loptól K.-re s EK.-re mutatkozik. Az elsőn, tehát a déli részleten belől, 
az u. n. „Kitzing-Rgl.“-nek előőrsként leginkább ÉNy.-ra előretódult 
kis csúcsán, az erdő borította talajon egy gránitos kőzetnek darabjai 
hevernek s igy elárulják annak jelenlétét a felszín alatt. E kőzetet a 
* A magy. kir. földtani intézet geológiainak 1878. évi fölvételi jelentésének 
folytatása. 
Földtani Közlöny IX, évf. 
7 
