106 
A Diluvium alárendeltek!) szerepet játszik területünkön; egy többé- 
kevésbé keskeny övben szegélyezi a hegyvonnlatot keletről, a Fertő 
tava hajdani partján, és kiséri a régibb képződményeket a dombok É.-i 
végéig. Csak Rüszttől ÉNy.-ra s Ny.-ra nyer valamivel tetemesebb 
elterjedést, hol a begyek fennérintett horpadását kitölti. A nagy tóma¬ 
lomnál, valamint a kőbidi korcsmától K.-re látjuk kisebb foltokban az 
ide tartozó lerakódásokat. Az anyag túlnyomólag kavicsos agyag vagy 
homok, tiszta lösz nagy ritkaság. Néhány ponton, mint Rákosnál és Okkán, 
líelix bispida, H. a r bús tornai és S u cc i n e a jellemzik e kép¬ 
ződményt. Jellege e vidéken határozottan folyólerakódásra utal. A diluviá- 
lis lejtők egészen lassanként ereszkednek a Fertő felé. 
Ami végre az alluviális területet illeti itt csak fel akarom még 
emliteni, hogy a rendesen nagyrészt kiszáradt „Sulz Lacke“ K. i ré¬ 
szében az ilyféle helyeken általában oly gyakori szikföldet (,,Zickerde“) 
találtam, mely tudvalevőleg a Fertő tava partjain is több ponton mu¬ 
tatkozik, valamint hogy a Fertő Ny.-i partja hosszában főleg iszapos 
az altalaj, holott az a K.-i, t. i. a moson)’-megyei part felé inkább 
homokos és kavicsos. A tómeder DK.-i részében, azaz a „Hanyság“ szé¬ 
lén, 1872 ben futóliomok borította az „Uj mexicói“-puszta tőszomszédságát. 
A parton Ruszttól D.-re, egy fehéres-sárga, homokos s meszes agyagban 
V a 1 v a t a piseinalist, Limnaeákat és Planorbisokat 
gyűjtöttem. A tó jelenleg megint telve van vízzel, mely Rusztnál, körül¬ 
belül egy fél órányi távolságra a meder belseje felé, 05 met. mély¬ 
ségig ér. A Ny. ról a tóba ömlő patakok, mint nevezetesen a Vulka- és 
rákosi patak, vízmennyisége e tekintetben valami lényeges szerepet 
nem játszik, okvetetleniil sokkal jelentékenyebb a felszálló források be¬ 
folyása, melyek Stürzenbaum collegám szives közlése szerint Nezsider- 
nél, valamint a „Hanyság“-ban is megíigyeltettek. 
A Fertő tavának tervezett tökéletes lecsapolása — úgy hiszem — 
nem szolgálna a környéknek előnyére, mert először magának a tóme¬ 
dernek altalaja a száraz években tett tapasztalatok szerint növelésre 
csak csekély mérvben alkalmas, másodszor pedig, ha az ez esetben 
kifejlődő u. n. „Zickstaub“-tól el is tekintünk, — mely Moser * tanár 
úr vizsgálatai szerint konyhasó mellett legnagyobbrészt glaubersóból 
áll, — a tó víz elpárolgásának végleges megszűnése csak káros hatás¬ 
sal lehetne a vidék szőllő- és földmivelésére nézve. 
A Lajta hegység déli része, amennyire azt eddig ismerem, 
nagyjában hasonló földtani alkotást mutat, mint a Rozália-hegység, a 
sopronyi hegyek és a rákos-ruszti hegyvonulat. Itt is kristályos kőze- 
* Dr. lg. Mose r. Dér abgetrocknetc Beden des Neusiedler-See’s. Jb. d. 
k. k. geo'. R.-Anst XVI. Bd. p. 338. 
