108 
A „Flobgratfen Bg. a -től kezdve szintén egy vonulatban húzódnak ÉNy. 
felé, hol Ny. ra a „Seichtlacken“-ig, K.-re pedig a „Mitter Rgl.“ és 
Ramsauer Rg “ közt D. felé benyúló ország határáig észlelhetők. 
Az ú. u. „Sandgstátten“-nél Kis-Marton és Szt.-György közt, a 
szirtszeriien elvonuló kemény, conglomerátszerii Lajtamészkő alatt, ha¬ 
talmasan kifejlődött homoklerakódás ügyelhető meg, mely homokba 
főleg zöldes és kékes quarzkavics szabálytalanul van behintve. 
E kavicsos homokban, közvetetlenül a Lajtamészkő-padok alatt 
Pecten elegáns, P. Lejt haj amis, P. latissimus, Ostreá- 
k at, Ano m iá k at stb. gyűjtöttem. A kavics úgy kinézésére mint a 
görélyek nagyságára nézve lényegesen eltér a rákos-ruszti hegy vonulatban 
fellépő, nagyrészt szármát-korszakutól. Ez utóbbit a Lajta-hegységben 
feltalálnom eddig még nem sikerült, az előbbi főleg ÉK., azaz a „Mitter 
Rgl.“ leié, nyer nagyobb elterjedést. 
A „HarteP-hegyen, Kis-Martóntól É. ra, homokkal felváltva lágy, 
oolithos, homokos mészkő és kemény, conglomerátszerii mészhomokkő 
lép fel, mely összlet szerves maradványokat nagy mennyiségben tar¬ 
talmaz. Itt egyik lelhelye a már Czjzek által felemlített Tér e b ratula 
gr and is Bilim.-nak, mely Bryozoákkal együtt számtalan példányban itt 
eltemetett Brachiopoda társaságában aPecten Ma 1 vinae is nagy szám¬ 
ban fordul elő. E rétegeket, a „HartePMiegytől ENy.-ra és ÉK.-re több 
ponton ismét találjuk. Maga a Lajtamészkő itt is uralkodóan Lithotham- 
uium-mészkő. Számos kőbánya van e kőzetre megnyitva, de a kőbá¬ 
nyák jelenleg az idők visszás volta miatt, vagy általában nem, vagy 
csak csekély mérvben míveltetnek. 
A „Kirscknergube“ nevű nagy kőbánya Kis-Martontól E.-ra, fent 
a hegység gerinczén, helyenként valódi korálmésznek nevezhető mész¬ 
követ tár fel, mely Korálok és Lithathomniumok, Pectenek és Ostreák 
mellett Perna, Venus, C onus, Hali o t is stb. kőmagvait tartalmazza. 
Épen megtartott Korálok különben e tájon még több ponton mutatkoznak a 
Lajtamészkőben. A „Kirscknergrube a -tól K.-re eső „Buchkogl“-t, mely a 
Lajta-hegység egyik legmagasabb csúcsa, szintén Lajtamészkő boritja. 
Kis Höflánynál, e helységtől ÉÉNy. ra, nagy feltárás van; ebben kavi¬ 
csot és durva homokot látunk, mely Őst reá crassicostata S o w., 
Pecten latissimus Br o cc. és S pondy 1 us crassicosta Lám. 
— ez utóbbinak töredékeit — zárja magába. 
E kavics- és homokba táblák és darabokban betelepülve, vörös- 
barna congíomerátot ügyeltem meg, mely conglomerát-darabok élénken 
emlékeztetnek a Rozália hegységben, Sóskút tőszomszédságában jelen¬ 
lévőkre. 
Félreértések elhárítása szempontjából meg kell itt jegyeznem, 
