109 
hogy az utóbbi kavics alatt a Sóskúttól D.-re, közel az u n. „Para- 
pluie“-hez (ettől DK.-re) fellépőt értem, holott azon Sóskúttól É.-ra 
és főkép ÉNy.-ra, a ,,Karlshöhe“ táján napfényre jutó, fehéres-szürke 
és vörös-sárga homokot, kavicsot és kavicsos homokot már az 1877. 
nyári felvételem alkalmával a térképen mint szármát képződést kijelöl¬ 
tem, daczára annak, hogy e pontokon épen szerves maradványok, 
melyek e felfogást megerősíthették volna, nem álltak rendelkezésemre, 
ügy hiszem, hogy dr. Hörnes R. úr a „Verhandlungen d. k. k. geol. 
R.-Anst.“ 1878. évf. 5. sz. 99. lapján a „Sóskút közelében jelenlévő 
vörös-sárga homok- és kavicstömegek“ alatt ezen utóbbi, nem messze 
a „Karlshöhe“-től több ízben feltárt összletet érthette. Mily okokból 
pedig a főleg Rétfalvától Sóskáiig keskeny övben az alaphegységet 
kisérő, csillámpala-, gyakran óriási quarzhömpölyök-, gneisz- és 
grauvákke (?)- mészkőből álló, durva kavicsképződést marinnak tar¬ 
tottam és tartom, az a „Verhandlungen^ 1878. évf. 1. számában köz¬ 
zétett közlésem rövidségének daczára mégis kellőleg kitűnik a követ¬ 
kező szavakból, melyek ott a 19. 1. igy hangzanak : „A „Hochwald“ 
felé felvezető úton e kavicsot szármát rétegek fedik, mig az Rétfalván 
conglomerátszerü Nuilipora-mészkővel lép érintkezésbe. ‘ 
A fennemlitett kavics és a valamivel feljebb a hegyen mutatkozó 
mészconglomerát s mészhomok, mely az említett Ostreát és Spon- 
dylust szintén tartalmazza, közvetetleniil a csillámpalára települ. A Sircz- 
től É.-ra, a helységhez közel fekvő alacsony, kis dombon még egyszer 
látjuk a Lajtamészkövet kibukkanni, mely itt az összekötő pontot jelöli 
a Lajta-hegység és a rákos-ruszti hegyvonulat mediterrán képződmé¬ 
nyei közt. 
A szármát emelet lerakódásai a kerczeg Eszterházy-féle állatkert¬ 
ben lépnek fel hatalmasabb kifejlődésben. Innen párhuzamosan a Lajta- 
mészkővel húzódnak, azt keskeny övben D. felől szegélyezvén, D.Ny.-ra, 
mig Szt.-Györgytől É-ra, a „Csipkebokor“- vagy „Pogány“-hegy É.-i 
végén, a „Buchkogl“ felé vezető utón eltűnnek. Rétegei főleg fehér, ho¬ 
mokos mészkőből állanak, és az alaphegységtől el, a síkság felé dűl¬ 
nek. Több kőbánya, nevezetesen az állatkertien, tárja fel e mészkövet; 
a kőbányák most fel vannak hagyva. Cerithium r u b i gin ö s u m, 
Ervilia podolica stb. bizonyítják e képződés szármát korát; Czjzek 
úr Lajtamészkőnek tartotta azt. A „Rendez-vous“ az állatkertben szin¬ 
tén szármát mészkövén áll, mely alatt vékony sávban még a Lajta- 
mészkő kilátszik. 
A pannoniai rétegek a hegység déli lejtőjén nagy elterjedést 
nyernek. Szintén D.Ny.-ról ÉK. felé kísérik a régibb képződményeket, 
de a nélkül, hogy azokon a hegység szóban lévő részében valahol 
