U ii g’ e r 1850 ben Steruberg termését és Rossnnissler leveleit egy¬ 
mással egyesítette és az élő diófával való hasonlatosságuk miatt 
Juglans costata név alatt vette föl Ge éra et species plantarum 
fossilium czimii munkájába. 4 
Unger neve alatt szerepel ezután ezen növény Weber és Ludwig 
dolgozataiban is, melyek az alsó-rajnai barnaszén-formatio flórájára 
vonatkoznak. Első meglehetős nagy számmal, de rósz fentartási állapot¬ 
ban — nagyobbára erősen össze lettek nyomva — találta Liessen, Rótt 
(Bonn m.) és Solms-Laubach mellett. 5 Szebb példányokat talált Lud- 
wig 6 Hessenbriicken, Münzeuberg és Salzhausen mellett és pedig az 
első helyen leveleket és terméseket; a két utóbbinál csak 
leveleket és lerajzolta ezeket az értekezéséhez mellékelt táblákon. 
(T. LYI. f. 7. (levelek); T. LVII. f. 6. 7. (levelek); T. LIV. f. 15. 
(termés oldalról tekintve); 15 a (harántmeszetben) és 15 b (a dió 
belseje) 7 . Megemlítem itt egyszersmind, hogy az itt idézett és ezután 
idézendő ábrák közül a mi erdélyi példányunk legjobban felel meg a 
fig. 15 nek. 
agyag ) 
agyagvaskő vaskéneggel P9 méter / 
vaskéneg > alsó barnaszén-formatio. 
barnaszén l 
homokkő növénymaradványokkal ; 
Altsattel mellett csak az alsó barnaszén-formatio lép föl, de hatalmas réte¬ 
gekből van üsszetéve. Közép vastagsága G0 - 8 métert teszen. A növényeket tartal¬ 
mazó homokkő grániton nyugszik. 
4 Unger, Genera et species plant-fossilium. 1850. p. 468. 
5 Weber C. 0. Die Tertiárflora d. niederrhein. Braunkohlenformation. Palae- 
ontographica II. 1852. p. 209. 
6 Ludwig R., Foss. Pflanzen aus d. áltesten Abtheilung d. Rheinisch-Wet- 
terauer Tertiárformation. Palaeontographica VIII. 1859—61. p. 138. 
7 Wessel (Paleaontographica IV. p. 123) szerint az alsó-rajnai barnaszénfor- 
matio az eocen és a fiatalabb miocén képződményekhez az átmenetet képezi. 
Ludwig szerint a rajna-wetteraui növények az oligocán alsóbb osztályára utalnak. 
Miinzberg mellett alulról fölfelé következő rétegsorozatot lehet megkülönböztetni : 
1. A culm kovapalája. 
2. 15 méternyi vastag kék agyag. (Letten) 
3. Homokkő elkovasodott fával és rósz fentartási állapotban levő levelekkel; 
4. Tarka, égetett agyagtömeg (porcellánjaspis), melynek legalsóbb ré¬ 
szében van a legtöbb növénymaradvány. 
5. Vékonylemezü, kövület nélküli, világosszinü agyagkövek és e fölött a 
Stciuberg magasabb pontjain durva conglomeraták. 
A hessenbrückeni barnaszénbányában következő rétegek különböztethetők meg : 
1. A szénfeküje kékesszürke agyag; eddig csak 32 méterre keresztülfúrva. 
2. A legalsóbb 3—4 méter vastag széntelep majdnem körkörös, tányéralakú 
medert képez, melynek nyugati és északi széle a legtompább szög alatt emelkedik, 
