118 
ábrát adott. Különben 1873-ban kimutatta Stnr D., fl hogy Unger növé¬ 
nyeit ki nem elégítő pontossággal vizsgálta meg és igy fentidézett 
munkájában a Carya costata termésének maradványai még más név 
alatt is szerepelnek. Akkor tudniillik, midőn e növények még Kárpát 
hegységünk erdeit képezték, a harmadkor mókusainak is bő táplálékot 
nyújtottak. Ezen állatok kedvencz eledele már akkor is a fenyő tobo¬ 
zok magvai voltak. A wieliczkai tobozok nagy számánál Stur most 
kimutatta, hogy azok, mielőtt későbbi sírjukba kerültek, a mókusok 
részéről magvaik miatt megrágattak, a mint azt éppen mai nap is 
teszik. E sorsban részesültek a Carya-diók is. A mint a mókus a mag- 
vat kiette, elhányta a héj maradványát, ez a sós vízben sóval megtelt és 
cupula alakja miatt, melyet a mókus foga által nyert, évezredek múlva 
a geniális természetbúvár részéről mint egy uj tölgyfaj termése Íratott 
le. Ez a Quercus glans Saturni Ung.-ra vonatkozik, mely Unger 
idézett munkájában T. XXXV. fig. 5. 6. alatt látható. Ha Unger a 
fossil maradványnak tölgyterméssel való föltűnő hasonlatossága áltáléi nem 
csábittatja magát, hanem mint Stur ezt megtette, azt egészen megszabadította 
volna sóburkolatától, akkor látta volna, hogy a látszólagos tölgy¬ 
makk a Carya-dió két héjfelére esik széjjel. Unger leírja még ezen 
termést, de most már Carya costata név alatt Saalbergről Krajná- 
ban 10 . v. Ettingshausen terméseket és leveleket ismertet meg a prieseni 
plastikus agyagból és asobrussani bitumenes palából Csehországban; 11 Heer 
pedig a Schwarzachtobel-i molasz-bólBregenz mellett e növény egyik levelét 
írja le. 12 Heer, ki hozzátartozó terméseket nem talált, mégis azt gyanította 
már, hogy a termések inkább Carva-hoz mintsem Juglans-hoz tartoz¬ 
nak ; mig a levelek inkább a Juglaus regia L. leveleire emlékeztetnek; 
de nem tudta eldönteni, vájjon helyesen lettek e ezen levelek a 
termésekkel egyesítve; azonban későbben 13 mégis oda nyilatkozott, „mint¬ 
hogy a termések, melyeket Unger Juglans costata név alatt leirt mégnem 
találtattak egy és ugyanazon helyen azon levelekkel együtt, melyeket 
9 Stur 1) , Beitrage zűr genaueren Deutung dér Pflanzenreste aus dem Salz- 
stocke von Wieliczka. Vhdlg. d. le. k. geol. R. A. 1863 p. 6 —10. 
70 Unger F., S 3 - lloge plantarum fossilium. Deuksclniften d. k. k. Ak. d. 
Wiss. Wien. XIX p. 41-2. T. XVIIT. f. 13—17. XIX f. 16. 
11 v. Ettingshausen 1 C., Die fossile Flóra d. Tertiár-Beckens v. Bilin III. 
Denkschrift. d. k. k. Ak. d. Wiss. AVien. XXIX. köt. 1866. p. 47. 
A bilini, lokál flórák a miocén-korszaknak három valószínűleg egymásután 
következő időszakához tartoznak. Ezen flórák legrégibbike a kutschliu-i csiszpalában 
és a kostenblatti édesvízi mészben vau eltemetve; egy világkorral ifjabb a prie- 
sen-i plastikus agyag, a sobrussan-i, bitumenes pala és a preschen-i sphaerosideritek 
flórája; a legfiatalabbik.pedig'.a schichowi völgy menilitopál flórája. 
12 Heer 0., Flóra tertiaria helvetiae III 1859. p. 90. T. CLV. f. 18. 
IS Heer 0., 1. c p. 199. 
