128 
IRODALOM. 
Zsigmondy Vilmos : A városligeti artézi kút Budapesten. 
Budapest, IS78. 
„A városligeti artézi kút tizedfél évi fáradságos munka után 
elkészült^. Midőn az előttünk fekvő munka élén e szavakat olvassuk, 
tudjuk, hogy korunk egyik legérdekesebb mérnöki vállalatáról van 
szó, oly vállalatról, melynek csiráját ezelőtt tiz évvel körünkben 
nyílni láttuk, melynek fejlődései folytonos érdeklődéssel kisértük. 
Most, midőn e nagyszerű mű alkotója, a sikernek teljes biztosítása után 
tollat ragadott, hogy a munkaközben gyűjtött adatokat s tapasztalatokat 
úgy a technika, mint a geológia hasznára közzé tegye, felhasználjuk 
az alkalmat, hogy a tudományos anyag gyarapítása által kiérdemelt 
köszönetét hazánk földtani köreinek nevében a szerző előtt kifejezzük. 
Mert csak ama kiváló gondnak, melyet Zsigmondy ur a munka folya¬ 
matában a földtani adatok gyűjtésére, a viszonyok pontos megfigyelé¬ 
sére fordított és ama szakértő szorgalomnak, melylyel az anyagot ér¬ 
tékesíteni tudá, — köszönhető, hogy ezen csaknem 1000 méternyi fel¬ 
tárás a nagy magyar medencze szélén, hazánk földtani ismeretéhez fontos 
járulékot szolgáltatott. Annál örömestebb fogadjuk tehát a jelen köny¬ 
vet, melyben a szerző nemcsak a kútfúrás technikai oldalát tárgyalja, 
kétségkívül a furóteclmika nagy hasznára, hanem egyszersmind a geolo- 
giailag fontos észlelések s adatok egész összeségét elénk tárja; ez 
utóbbiakra akarjuk most a közönség figyelmét irányozni. 
A bevezetésben ugyanis a szerző előadja a városligeti kútfúrás 
eszméjének keletkezését, kimutatja a vállalatnak tudományos alapon 
nyugvó jogosultságát. 
Budapest környékének földtani viszonyait, melyeknek magyaráza¬ 
tára egy mellékelt, a m. k. földtani intézet fölvételei alapján készült, 
szelvényekkel is ellátott térkép szolgál,—a szerző rövid vonásokban vá¬ 
zolja és a begyszerkezetet, a rétegek minőségét s vizfogó képességét 
vizsgálva, azon nézetét fejezi ki, miszerint a főváros tájékára hulló 
csapadéknak a talajba beszivárgó része, két medenczébe gyülemlik meg: 
az egyik víztartó medencze, az melynek szélét a Kőbányától Promon- 
toron és Sóskúton át Bi Víg terjedő vonal jelöli; a vízgyűjtő réteg tal¬ 
pát a kisczelli tályag, fedőjét a Congeria-agyag képezi. Mig a másikban 
a Budaörstől Pomázig nyúló területen beszivárgott viz a kisczelli tályag 
vízhatlan rétege alatt gyülemlik meg, még pedig nagyobbrészt az 
