131 
a budai (p. o. császárfürdői) forrásokhoz hasonlítva az eltérés oly 
csekély, hogy a víztartó közösségét, melyre a földtani viszonyok utal¬ 
nak, bízvást elismerhetjük 
Azt a keveset, mit e mű tartalmából kiemeltünk, elegendőnek 
tartjuk arra, hogy a közönség érdeklődését iránta felkeltsük s a mono- 
graphiának mind technikai, mind tudományos fontosságát kitüntessük. 
I. B. 
Péch Antal: Magyar és német bányászati szótár. 
Selmecz, 1879. 
Fontos, mert mindenekelőtte hasznos könyv a keziinkkez jutott 
uj bányaszótár, mely által a szerző egy a bányászati körökben mind¬ 
inkább érezhetővé vált szükségnek kívánt eleget tenni és melyért szak¬ 
társainak köszönetét teljes mértékben kiérdemli. Az eddigi magyar 
műszótárak sorából az uj mű előnyösen kiválik, mind a mi a tartalom 
bőségét, mind a mi a gondos és helyes szóképzést illeti. A szerző, ki 
hivatalos állásában a bányászélet minden oldalát s igényét alaposan 
ismeri, a szorosan vett bányászati s kohászati műszókon kívül tekin¬ 
tetbe vette még a rokontermészetii ipar- és tudományágak azon műki¬ 
fejezéseit, melyek a bányász működésének körében is előfordulnak, 
valamint a közélet nyelvéből az ügyviteli irományokban gyakrabban 
haszoálandó kitételeket is. 
A műszók helyes alkotását, a már használatban lévő rósz kép¬ 
zésű szavaknak jobbakkal való kicserélését illetőleg a szóban forgó 
munka szintén jelentékeny haladást mutat fel. Ebbéli törekvése a szer¬ 
zőnek annál inkább felrovandó érdeműi, mivel e téren úgyszólván az 
első lépést jelöli. És ez alkalmat szolgáltat nekünk, hogy az anyanyel¬ 
vűnknek ezen nagyon is elhanyagolt részét nyelvészeink figyelmébe 
ajánljuk. Bányaterületeink fekvése és bányászatunk fejlődési viszonyai 
úgy hozták, hogy nálunk a bányászat nem úgy mint p. o. Németor¬ 
szágon, nemzeti alapon fejlődött, hanem az újabb időkig voltaképen 
nem is létezett és csak midőn a viszonyok változásával, azaz egyrészt 
nemzeti nyelvünk s életünk fejlődésével, közéletünk nemzeti alapra való 
fektetésével és másrészt honi bányászatunk térbeli terjedésével a ma¬ 
gyar nyelv használata a bányaipar körében is általánosabbá lett, akkor 
az, a mit a felmerült szükséglet fedezésére tudva alkottak, nem a nép¬ 
nyelv s szokás alapjából gyökerezett, hanem nagyobbrészt az akkor 
divatozó erőszakos nyelvújítás szellemében kellő szakismeret s helyes 
nyelvérzék nélkül gyártott műterménynyé lett. E szerint a bányászat 
Földtani Közlöny IX, évi. 9 
