137 
Szakülés 1S79. évi inárezius hó 5-én. 
(Jegyzőkönyvi kivonat.) 
1. Zsigmoncly Vilmos szabad előadást tartott a teplitzi hév vizek és a 
duxi szénbányák geológiai viszonyáról. 
A hírlapok utján átalánosan ismeretessé vált katasztrófa bekövetkezését és 
annak előzetes okait felvilágosítandó, előadó a teplitzi vidék geológiai szerkezetét 
vázlatosan megismertette. A teplitzi hévvizek Felsitporphyrban fakadnak, mely az 
Érczhegység Porphyrjával összeköttetésben áll. A Felsitporphyrra részben az u. n. 
Planer telepedik, az Érczhegység és a Porphyr közötti medenczét pedig harmadkori 
lerakodások töltik ki, melyekben hatalmas, közel 14 méter vastag széntelepek van¬ 
nak. Hogy a Planer a harmadkori rétegek alatt kitölti-e az egész medenczét, az 
eddigelé pontosan nem ismeretes ugyan, de a medencze szélein a Planer befelé ha¬ 
jolva megtaláltatott. A szénbányák éjszakról sokkal közelebb jutottak Teplitzhez, 
mint nyugatról. 
A szénbányák közelségében a teplitziek azonban semmi veszélyt sem sejtet¬ 
tek. Midőn Teplitz és Dux között Losch-on a katasztrófa előtt vagy % évvel az ott 
levő nagy hőforrás teljesen kiapadt, azt Teplitzen tudomásul is alig vették. így 
történt, hogy midőn a múlt hóban a Döllinger aknában két munkás a Plánerre buk¬ 
kant, a víz azonnal betört és hihetetlen gyorsasággal átlag 20,000 Q térfogattal áraszt.) 
el a szénbányát. Teplitzen a szerencsétlenséget még nehány nap után is ignorálták. 
Hanem midőn az egyik éjjelen a legmagasabb ponton fakadó u. n. főforrásnak vize 
egyszerre sülyedni kezdett, majd pedig teljesen eltűnt és utána az alantabb fekvő 
forrásoknak vize is : akkor ébredtek a veszedelem tudatára. A katasztrófa ilymódon 
nemcsak a virágzó szénbányákat támadta meg, hanem koczkára állitá Teplitznek, 
mint kivá'óan fürdővárosnak is egész jövőjét, mert konstatálva lett, hogy a szén¬ 
bányába betört víz a teplitzi források vize. 
A baj orvoslását illetőleg Suess tanár nézete az vob, hogy a betört 
víz beömlési helyét elzárni kell, Zsigmondy nézete szerint ezen és minden ké¬ 
sőbbi katasztrófáknak sikeresen elejét lehetne venni, ha a duxi szénbányák színvo¬ 
nalánál legalább is 100 m. nagyobb mélységbe artézi kutat fúrnak. Ideiglenesen az 
egybegyült szakértők abban állapodtak meg, hogy az eltűnt forrást mélyíteni fog¬ 
ják. Lefúrtak és a mint ismeretes, közel 13 m. mélységben a forrást megtalálták. 
Előadó végül megjegyezte a jelenlevő dr. Hasenfeldnek a lapokban közzétett 
felhívására, hogy a fürdőket védő köröknek csak néhány négyszög méternyi terü¬ 
letiteknek kell lenniök, hanem arra kell törekedni, hogy azok elég mélyre ha¬ 
toljanak. 
2. S t e r n Hugó fölolvasta a Szürénymegyéből származó kőzetek meg¬ 
határozását, melyeket'B ö c k h János m. k. főgeolog gyűjtött és a melyek ott az 
alsó és felső fiatalabb Gneiss-csoporton keresztül törnek. Azt találta, hogy az elsők 
Orthoclas-Quarz Porphyrok, az utóbbiak pedig Oligoclas-Quarz Dioritok Amphi- 
bollal. 
3. Schafarzik Ferencz bemutatta Nagy László tanárjelölt dolgozatát a 
dobsinai „Zöldkőről". Nagy László ur az anyagot maga gyűjtötte Dobsina több 
pontján és a tanulmányozásra körülbelül 30 vékony csiszolatot készített. A vizsgá'at 
eredménye az, hogy ezen zöldkő elegyrészei lényegesen Földpát és Amphi- 
b ó 1, mely utóbbi azonban ritkán találtatik ép állapotban, hanem erősen chlorito- 
