177 
bukkannak ki kb. 140 ölnyi szélességben; azonban ezen vonulat felső 
részében durva réteges tarka agyag és vaskos homokkőpadoknak jut 
már a főszerep a közbefektetett, jól rétegezett márgás és agyagos réte¬ 
gekhez képest. Az édesvízi mészkő- és márga-rétegek a Szamos áttöré¬ 
sének jobh oldalán, a rétegek csapásirányában É. felé, a La Stuga- 
hegység nyugoti oldalának hosszában nem messzire kiékelődnek és igy 
már közel É.-K.-re Hussziától az erdŐboritotta hegylejtőben véget érnek. 
Innen E.-ra könnyen felismerhető kőzeteknek más nyomai sincsenek és 
itt azon számos feltárásban, melyeket a La Stugának harántvölgyek által 
sokszorosan átbarázdált nyugoti lejtője egész a czikó-i palaszigetig terü¬ 
letem határáig felmutat, az egész alsó csoport alkotásában csak kövület¬ 
től ment, vastag padozatú, tarka agyag-, homok- és kavicsos lerakodá¬ 
sok mutatkoznak. Ellenben a Szamosáttörés baloldalán az édesvízi mész 
és márga széles vonulatban szakadatlanul továbbhúzódik. A rétegek itt 
kezdetben ugyanoly dőléssel, mint a Szamos jobb partján Rónánál, Zsibó 
városa alatt vonulnak el a Számos-völgyének ballejtőjén ; innen, eleinte 
a Ny.-D.-Ny. irányt még megtartva, de tovább ivalakban, kifelé irányzott 
dőléssel E.-Ny.-nak fordulva Kucsöig húzódnak, hol az előbb említett, 
Éjszakról jövő határvonal hosszában a szilágyi medenczének neogén lera¬ 
kódásai határán eltűnnek. E vidéken a Zsibónál torkoló széles papteleki 
völgy, mely a Dumbráva-hegységet az Éjszakra fekvő eocán-területtől 
elválasztja, alig hogy az eocan-területre belép, mint hosszvölgy halad az 
édesvízi mész- és márga vonulatának a tarka-agyag-csoport fedőjében kö¬ 
vetkező felső része iránt való déli határán. 
Eltekintve a közbefektetett édesvízi mész- és márga-rétegektől, a 
tarka-agyag-rétegösszlete alkotásában, nagyjában véve, petrographiai tago- 
zásra még egynéhány kiinduló' pontot szolgáltat, melyek ezen különben 
oly meddő csoport stratigraphiai viszonyainak részletes kutatásánál kívá¬ 
natos útmutatást nyújtanak 
A rétegcsoport alsó részében, mely a Szamos partjáról közölt szel¬ 
vényében a Nagy-Goroszló és Husszia közötti lejtfok éjszaki sarkának 
hosszában napra bukkan, durva conglomerátos padok uralkodnak; az 
efölött egész a rónai édesvízi mészkő és márgáig következő csoportban 
lágy, csillámos agyag-rétegek túlsúlyra vergődnek, melyek különösen kirívó 
vörös színezetük által mindenütt kitűnnek. Az édesvízi mész és márga 
fölött települő és ezen jól rétegezett fekvetekkel részben váltakozó, vas¬ 
kos, tarkaagyagos, homokos és kavicsos rétegekben a vörös színezés már 
kevésbé kirívó és általános; itt előtérbe nyomul a homokos és kavicsos 
anyag. De általában véve is, midőn a rétegek csapásirányát figyelemmel 
követjük, azon meggyőződésre jutunk, hogy az erősebb áramlat befo- 
lyása a tarka-agyag-csoport lerakódásánál É. felé, a mint a czikói pala- 
