182 
helyettesei az angol-franczia medenczében, továbbá a Suess-féle II. cso¬ 
port a vicentini eocánterületen, valamint ezeknek helyettesei a közép- 
magyarországi eocánvidéken s a déli öv egyéb vidékein. 
A mi a Rákóczy-hegy gypszcsoportját illeti, egyelőre nincs ok, 
hogy azt a Rákóczy-csoport többi tagjától különválaszszam. 
A Rákóczy-csoportot, feküjében a tarka agyag, fedőjében pedig a 
legközelebbi, kőzettanilag szintén könnyen felismerhető csoport által ki- 
sérve, a La Stuga-hegység meredek lejtőjének egész hosszában, valamint 
a hozzá csatlakozó Dumbrava-hegységen végig lehet követni széles öv¬ 
ben egész ama már ismételten emlitett Benedekfalva-Kucsó-i törésvonalig, 
mely az utóbbi hegységnek Ny. felé véget vet. 
Ezen törésvonaltól Ny.-ra a határhegység eocánrétegi a felületről 
egy darabra eltűnnek, mivel itt az óharmadkori rétegsor oligocán tagjai 
közvetetlenül csatlakoznak a Szilágyi medencze neogen lerakódásaihoz. 
De már rövid távolságra Ny.-D.-Ny. felé, a Meszes nyugoti szélének 
meghosszabbításában, közel ezen utóbbi hegység éj szaki végéhez, az u. n. 
Porta Messesinában, ott hol a Yártelekről jövő Brédi-völgy nyugotról 
keletre húzódva, Vártelek alatt a szilágyi ueogenteriiletből a határhegy¬ 
ségbe szűk sziklaszorosba lé}) be, — az eocán összlet ismét a felületre 
kibukkan; innen az imént említett határvonal hosszában a Meszes kris¬ 
tályos kőzetsziget éjszaki végégig húzódik, ezt köriilövedzi és eme pala¬ 
vonulat keleti lejtőién D.-Ny. felé tovább húzódva, felvételi területem¬ 
ből kilép. 
A nevezett határvonal hosszában az eoeanrétegek eredeti fekvése 
sokféleképen zavarva van, különösen ezen vonal éjszaki részén. Ezen a 
vidéken a Rákóczy-csoport az eocán összletnek legmélyebb, a felszínre érő 
tagja s itt közvetlenül ama határvonal meghosszabbítása mentén bukkan ki, 
mely a Meszes nyugoti meredek lejtőjét a szilágymegyei neogen meuen- 
czétől elválasztja. Még pedig legelőször is a Porta Messesinánál találjuk 
ama képletet, de az ő valamint az eocán összlet reákövetkező képlet- 
tagok lágyabb fekveteiknek vastagsága itt nagyban össze van szorítva, 
s a rétegek állása meredek, sőt áthajló is 50 foknyi éjszaknyugoti dő¬ 
léssel. Rövid felületi félbeszakadás után, melyet a szilágyi medencze szé¬ 
léről átcsapó neogen lerakodmányok okoznak, a képlet tovább délre a 
Meszes vonulat éjszaki szélén kissé nagyobb kiterjedésben lép ismét a 
felületre és végre még tovább D.-Ny. felé az cocán összletnek következő 
ifjabb tagjával egyetemben az előbb emlitett cocánrögöt képezi a Me¬ 
szes vonulat nyugoti lejtőjén, a nádastói fürdőnél, nem messze Zilahiéi. 
A Eáköczy-csoportnak imént vázolt vonulásában bizonyos változá¬ 
sok némi törvényszerűséggel tűnnek fel. Midőn t. i. a kérdésben forgó 
rétégcsoportot a tisztán feltárt Szamosszelvénytől kiindulva csapás irá- 
