188 
Eupatagus crassus 110 b. sp. nov. (aff. E. multituberculatus Darnes) 
Foraminiferák (Miliolideae), Korai luk, Lithothamnium-gumók. 
Ezen fauna jelleme azt bizonyítja, hogy a kérdéses kolozsvári ré¬ 
tegek még a Parisien-hez tartoznak, melyhez sorozták is a korábbi 
kutatók; még pedig ezen emeletnek legfelső helyi szintáját képezik. Be¬ 
lőle fejlődnek felfelé közvetetlenül az 5. alatt tárgyalandó rétegek, melyek¬ 
ben már egy valóban bartoni, déli övbeli gazdag faunával találkozunk. 
A La Stuga-hegység déli fokától kezdve a Számos-völgye, a mint 
említettük, fölfelé hosszabb távolságra majdnem a rétegek csapásirányát 
követi; ezért a Szamos balpartjára térünk át és az ó-harmadkori réteg¬ 
sorozatot feltüntető szelvényünk folytatást felfelé az Egregy- és az Almás¬ 
völgyek között lévő hegyterületen hozzuk keresztül. (II. ábr.). Itt a dur- 
vamészpadok és a fölöttük fekvő alsó Ballon-rétegek először is a Siun- 
tulu-hegy keleti végén, Őrmező alatt, lépnek elénk, élesen kisarkaló 
szirtet képezvén, melyet a zsibói országút gyors fordulóban megkerül; a 
Számos-völgyén átcsapván ezen rétegek, a völgynek tetemes megsziikülé- 
sét idézik elő. — 
B) Felső eocán rétegek. Barton-emelet Kari Mayer 
szerint. 
A bartoni emelet kitűnő és igen fontos földtani szintájt képez, mely 
valamint Buda-Esztergom vidékén és a közép-magyarországi eocán hegy¬ 
ség egyéb részeiben, úgy a nyugot-erdélyi eocán területen is igen biz¬ 
tosan nyomozható. Ezen emelet vidékünkön is, ép úgy, mint a közép- 
magyarországi területen, alulról felfelé két osztályra szakad, u. m. az 
Inter m e d i a - m á r g a és a Brédi -rétegek osztályaira. A durva- 
mész-padokhoz viszonyítva, mésztartalmúk fokozatosan csökken és állat¬ 
világuk is bizonyos eltéréseket mutat fel, melyek nagy terjedelemben 
bebizonyitattak. 
5. Inter média (hajdan Laevigata-) m á rga (e 6 a II. szel¬ 
vényben). A szilárd d urvamész-padok felfelé kékesszürke, felületükön 
barnára málló és palásodé mészmárgába mennek át, mely mindenek 
előtt jelleges nummulitok igen bőséges fellépése által tűnik ki; egyéb 
kövületeken kívül, majdnem mindenütt nagy mennyiségben tartal¬ 
mazza a déltáj beli Barton emeletben igen gyakori biarritzi alakot, a 
Pecteu Thorenti-t d’Arch. A ki a kolozsvári eocán területet bejárta, ezen 
rétegekben csakhamar ráismer ama vidéknek Intermedia-márgájára, mely 
mind petrographiai, mind palaentologiai tekintetben egészen hasonló ki¬ 
képződéssel és ugyanily helyezkedéssel bir. Eocán területünknek ez a 
második nummulit-szintája. Valamint ezen szintájak mélyebbikének tö¬ 
meges nummulit-faunáját kizárólag csak a nagy Numm. perforata és vele 
egy kisebb, lencsealaku, szintén ehhez a csoporthoz tartozó faj a N. 
