191 
találhatni. Egy Orbitoida-fajt kell még - felemlítenem, az Orbitoides 
t e n e 11 a-t Giimb., melyet a Szamos áttörése körül több ponton találtam 
a brédi-márgában; itt pedig mindig az Intermedia-rétegekkel határos fék- 
vetekben mutatkozott, egyes keskeny vonalokban igen számos példány¬ 
ban összehalmozva. De egészben ez a fáj mégis csak igen alárendelt 
szerepet visz. Általában ez volt az egyedüli Orbitoida-faj, melyre eocán- 
területemen akadtam. 
A brédi márgát területünkön igen szépen és biztosan nyomozhat¬ 
juk; mindig küzvetetlenül az Intermedia-márgára települve mutatkozik 
ott, hol emez egyáltalán még a külszínre lép és hol helybeli áthajtások 
(mint p. o. a La Stuga-hegység déli részében a Csokmánytól nyugotra 
lévő árkokban) a rétegek sorrendjét a látszólag ellenkezővé meg nem 
változtatták. Ezen vonulatában a brédi márga csak ritkán haladja túl a 
10—15 ölnyl vastagságot. 
E rétegeket Staclie Brédnél, a Dumbrava-hegység déli lejtőjén, 
ügyelte először, hol nagy nagy kiterjedésen kibukkannak, és ezen hely¬ 
ség szerint brédi márga név alatt választotta el. Azonban az eocan ré¬ 
tegcsoportban való helyzetükre nézve kissé nagyon mély szintájt gyaní¬ 
tott, miután az erdélyi eocánképlet részletes taglalásának az i. h. 
(130—140. lap) közölt vázlatában a brédi márgát középső eocáncso- 
portjának legmélyebb rétegsorába helyezé, valósziniinek tartván, hogy 
a kérdéses márga közel viszonyban van a Perforata-rétegekkel. Az át¬ 
nézeti felvétel alatt nem volt alkalma a brédi-márgának a többi eocan 
képződményekhez való fekvési viszonyát világos feltárásokon megűgyelni 
és kövületei közül is csak a megemlített nagy Ostrea-fajt ismerte. En¬ 
nélfogva a szóban forgó képződés helyes besorozása oly részletes osztá¬ 
lyozásba, minőt az említett, mint első alap igen becses vázlata nyújt, 
csupán szerencsés véletlennek lett volna dolga. 
A brédi-márga mind fekvése, mind a benne rejlő szerves maradé¬ 
kokra nézve valóságban igen pontosan vág össze a Kolozsvár vidékén 
előforduló Bryozoa-tályaggal, mely ott szintén közvetetleniil az Intermedia- 
márgára következik. 
A megegyezés e kettő között tényleg rendkívül nagy és köztük 
főkép csak az az észrevehető különbség, hogy Kolozsvár tájékán a kér¬ 
déses rétegek nagy mennyiségű Bryozoa-törzsöcskét tartalmaznak s pe- 
trographiai anyaguk ott már mészben szegényebb. 
Ezen kolozsvári Bryozoa-tályagnak Koch ur később ismét valami¬ 
vel nagyon üatal kort tulajdonított, midőn Kolozsvár vidékének földtani 
viszonyaira vonatkozó első értekezésében („Füldt. Közl.“ IV. köt. 1874. 
265. lap) egészen, a másodikban pedig (ugyanott V. köt. 1875. 275 1.) 
már csak felső részét párhuzamosította az alsó oligocánkoru budai már- 
