192 
gával és kisczelli tályaggal. Koch nézete onnan eredt, hogy a szóban 
forgó Bryozoa-tályagban, a papfalvi völgyben két kövületet talált, me¬ 
lyekben a budai vidék idézett margójának és agyagának két jellemző 
alakját, u. m. a Pecten Brouni May. és Teliina Budensis Hofm.-fajokat 
vélt felismerhetni. Kocb nr szives volt az illető példányokat nekem Ko¬ 
lozsvárt megmutatni; megtartásuk rósz, de annyit kétségkívül láthattam, 
hogy az idézett oligoean alakoktól lényegesen ktilömböznek. 
A valóság szerint a Bryozoa-agyag, valamint meszesebb folytatá¬ 
suk a mi területünkön, a brédi márga, Buda vidékén valamivel mélyebb 
szintájnak felelnek meg, t. i. az ottani Bryozoa-márgának vagyis a felső 
Orbitoida-rétegeknek, melyek fedőjét a budai márga, féküjét pedig a num- 
mulit-mész képezi. Ezen rétegeket annak idején, mint a budavidéki Bar- 
ton-emelet felső osztályát, különválasztottam a budai márgától, melylyel 
előbb egyesítettek; e helyt is a bennük levő Bryozoa-törzsöcskék bámu¬ 
latos mennyisége által tűnnek ki. A képlettagok párhuzamossága külö¬ 
nösen a felső eocán csoportban igen világosan tűnik elénk. 
Ez egyszersmind igen fontos támaszt szolgáltat az illető rétegeknek a 
helybeli rétegsorozatban való külön választásának jogosultságára, mire 
a viszonyoknak elfogulatlan szemlélése a különböző s egymástól oly 
messze eső vidékeken megegyező módon vezetett. 
Sajátságos jelenség, hogy az Orbitoidok, melyek a déltáji Barton- 
emeletben Biarritznál, az Alpok éjszaki vidékén, a Vicenzai és Veronai 
Priabona-rétegekben, az azokkal egyértékü rétegekben Buda-vidékén 
és a magyar középhegység más pontjain oly dúsan találtatnak és oly 
jellemző szerepet visznek, a nyugoterdélyi eocánterületnek egykorú réte¬ 
geiben csaknem egészen hiányoznak vagy legalább is igen alárendelten 
jönnek elő, mig a többire nézve a palaeontologiai hasonlatosság felette 
nagy. Hauer és Stacbe az erdélyi eocan-képletből Orbiotoidákat épen nem 
is idéznek; hogy vidékünkön ezek az alakok igen ritkák, arra fentebb 
utaltam; Kolozsvár-vidékén is az Orbitoidok képviselői csak szórványo¬ 
sak; Kocb csak annyit emlit, hogy az Orbitoides papyracea Boubé-nak 
igen apró példányait találta egy helyen a Bryozoa-agyagban. 
II. Oligocán lerakódások. 
Szelvényünket az Almás- és Egregy-völgyck között a fedő felé 
DK.-nek tovább egész az általam felvett terület határáig követvén, foly¬ 
ton oligocán-rétegeken haladunk, melyek az imént leirt cocán képződmé¬ 
nyekre összevágó fekvéssel következnek. Az ebben a kiterjedésben ke- 
resztülszelt oligocan-rétégek összes vastagságát, keveset mondva is körül- 
