196 
világos bizonyítékául annak, hogy a magyarországi harmadkori nag} r vul¬ 
káni terület egyes trachytos kitörései mindenesetre legalább is már a 
középső oligocán korszakban történtek. A szóban forgó rétegeknek durva 
anyaga főleg quarzgörélyekből áll ugyan, de emellett a vonulat felső 
részében területünkön igen elterjedett, egyes szögletes-kopott, apró Quarz- 
orthoklas-trachyt-zárváuyokat vettem észre, mely kőzethez tartoznak e 
vidék trachytos kitörései közül némelyek és mely a szomszéd nagy 
trackytterületeken (u. m. Ylegyászábau s a Vihorlat-Gutin-hegységben a 
nagybányai vidéken) is fellép. 
A tárgyalt rétegcsoport faunájából a következő alakokat idézem: 
Rákollók. 
Fusus subcarinatus Lmk. 
Eburna Ca'ronus Brognt. sp. 
Natiea augustata Grat. 
„ crassatina Lmk. 
„ Beaumonti Héb. et. Ren. 
Cerithium margaritaceum Brocc. sp. 
„ plicatum Brng. 
Turritella sp. (alf Taurinensis. 
Melánia (Chenm.) striatissima Zitt. 
Turbo clausus Fuchs. 
Fupa sp. 
Ostrea íimbriata Grat. 
Pecteu sp. 
Arca Sandbergeri Desli. 
Cardium. 
Cyrena sejjaistriata Desli. 
Crassatella trigonula Fuchs. 
Cytherea incrassata Sow. 
„ n. sp. 
Teliina n. sp. (alf. T. Raulini Desh.) 
Psammobia 1 followaysi Sow. 
Panopaea cfr. Heberti Desh. 
A rétegek csapásirányát követvén területem déli részében, látjuk, 
hogy ebben a rétegvonulatban a márgás anyag, valamint a köviilettar- 
taloni mindinkább csökken, a rétegezés durvább és durvább lesz, inig 
végre a vonulat itt tulnyomólag durvapadu tarkaagyag, homok és 
quarzos padok váltakozatából áll, me lyek ben kövületek vagy épen 
nincsenek, vagy már csak igen ritkák. 
4. Nagy-i Hondái hal pikkelyes pala (0 4 az 1. és II. szel.) 
Az imént tárgyalt rétegek fedőjét oly szintáj képezi, mely területemen az 
