199 
fekvetekkel, mely rétegekben azonban kövületeket nem találtam, vala¬ 
mint a conglomerátos padokban sem. Az utóbbiak görgetegei Quarzból, 
kristályos palákból, Gránitból és ama Quarz-ortboklas-trachytból álla¬ 
nak, melyről már mint némely alsó oligocan szintájban zárványként 
előfordulóról említést tevék. Ezen felsőbb conglomerátok a mélyebb oli¬ 
gocan sziutájakban fellépőktől főkép durvább minőségük által különböz¬ 
nek; görgetegjei gyakran ökölnyi, sőt fejnyi nagyságra is vergődtek. 
Stürzenbaum J. ur szives volt kérésemre a foraminifera-agyag 
iszapolási maradékát előlegesen áttekinteni. Ebbéli vizsgálásának ered¬ 
ményéről szíveskedett a következőket velem közölni: „A kettősmezői 
agyagpróbák foraminifera faunája oligocan korra utal; erre nézve kü¬ 
lönösen j ellemző H a p 1 o p li r a g m i u m a c u t i d o r s a t u m Hntk. egy alak, 
mely az iszapolási maradékban igen gyakran fordul elő; fontos a kö¬ 
vetkező Cristallaridaeák uralkodása: Robulina depauperata Ess., 
R. Budensis Hntk., R. intermedia d’Orb., R. simílis d’Orb., R. 
calcar d’Orb. és Gaudyina sp. Ezekhez társulnak alakok, melyek az 
alsó oligocanból a jelenkorig felérnek, u. m. Glandulina laevigata 
d’Orb., Polymorpbina problematica d’Orb., var. deltoidea Rss., 
Textilaria carinata d’Orb., Pullenia bulloides d’Orb. Képviselve 
vannak továbbá : Truuncatulina, Spiroloculina, Margintilina, 
Sphaeroidina austriaca d’Orb., Globigerina bulloides 
d’Orb. (gyakori), U v ig e r i n a semiornata d’Orb., Dentalinák 
és Nodosariák.“ Ennélfogva a tárgyalásban levő rétegeket még az 
oligocan összletbe kell soroznunk, melynek többi rétegeivel úgy petro- 
graphiailag mint fekvésük által is szorosan összefüggnek. 
Ezek a rétegek képezik az erdély-magyarországi határhegység 
barmadkori vonulatának legfelső fekveteit, melyek még benyúlnak fel¬ 
vételi területembe, de csakis annak délkeleti részébe. Mely rétegekkel vég¬ 
ződik az oligocán-képlet felfelé, — e kérdésre remélem, bogy az ezidén 
a szomszéd területen folytatandó felvételek adnak majd feleletet. 
A következő oldalon összefoglaltam a tárgyalt ó-barmadkori lera¬ 
kódások táblázatos áttekintését. 
A Szamos mentét — mint már egy előbbi alkalommal emlitém —■ 
magasabb fekvésű, lejtfokszerü diluviális kavics- és agyaglerakódások ki¬ 
sérik az imént leirt hegységben, míg egészen hasonló alkotása most- 
kori áradmányok képezik itt a nagyobb folyóvölgyek fenekét. 
Végre nehány Trachyt-kitörés is a tárgyalt határhegységbeli terü¬ 
letre esik ; mielőtt azonban ezeket néhány szóval tárgyalnám, czélszerii 
lesz előbb még a szilágyi medenczébez tartozó területnek üledékes kép¬ 
ződéseit rövid áttekintés alá venni. 
Földtani Közlöny IX. évf. 
14 
