208 
Helyt állva csak két, egymástól lényegileg;, eltérő Trachyt-tvpust 
találhattam fel. 
i 
Az egyik typust Quarztartalmu Orthoklas-trachytok képezik. Fehé¬ 
res, húsvöröses vagy pedig, a zöldkő módosulatokban, Viridit által zöl¬ 
desre festett, felsitszerü alapanyagot mutatnak, porphyrosan közbehintett 
Orthoklassal, Quarzzal és Biotittal (az utóbbi néha zöldes tömeggé át¬ 
alakulva). A második typus, aljasabb, Quarzmentes, Plagioklasban bővel¬ 
kedő Augitandesit, melynek földpátja a Labradorit sorba tartozik. 
Kiirthy ur, az előbb i. h., eme kőzeteknek makro- és mikroskopos 
elemzését közölte. 
A Quarztartalmu Orthoklastrachytok csak nehány el¬ 
különült és jelentéktelen kiterjedésű kitörést alkotnak. E kitörések egy 
vonal szerint sorakoznak, mely a Meszes hegy Iá néz nyugoti szélének éjszak- 
felé való meghosszabbításával pontosan összeesik. Köröskörül az alsó 
mediterrán rétegek által vannak körülvéve, mely rétegek, mint már előbb 
emlitém, a Quarz-Orthoklas-trachytnak nagy számú és tetemes nagyságú 
zárványait tartalmazzák. Ezen quarzos Orthoklas-trachyt legéjszakibb ki¬ 
törésében, a nyirsidi erdőben a Pogolyor hegyen újabb időben nagy 
kőbányát nyitottak, melyben a kőzetet átkaviesozás czéljából nyerik, 
mire kiváló módon alkalmatos is. Ez azonban csak igen csekély kiter¬ 
jedésű kitöréstömeg. Ugyanennek a kőzetnek jelentékenyebb és egyálta¬ 
lán vidékünkön a legterjedelmesebb előjövetele kissé tovább délnyu- 
gotra, a Porta Meszesina baloldalán fekszik és itt a Magariczahegy 
csúcsát alkotja. 
Az Augitandesitek a Quarz-Orthoklas-trachytoknak fentemlitett 
vonalától tovább keletre, egymáshoz közel eső tömegek kis csoportját 
képezik. Némelyek közülök már nagyobb méreteket öltenek és a külső 
alakban is feltűnőkké válnak. Ezek a kőzetek a határhegység ('•-harmad¬ 
kori lerakódásaiban törnek ki és csak a brédi márgával, valamint az 
oligocánösszlet alsó osztályával lépnek közvetetten érintkezésbe. Az 
Augitandesitek, eme réteges kőzeteken áthatolván, a közvetetten érintke¬ 
zés helyén ezeket módosították, ezek az ily helyeken sötétebb színezést 
öltöttek, szilárdabbá váltak és félig összezsugorodtak. 
Az Augitandesit legnagyobb tömege képezi a mojgradi Magurának 
hosszúra nyúló, felül tompított kúpalaku ormát, mely már távolról árulja 
el eruptív voltát. Ez a tömeg egy ÉÉK.-ről DDNy.-ra kiuyujtózkodó, 
hatalmas telértömzs, feltűnő pontossággal esik ama többször említett Be- 
nedekfalva-Kucsói törésvonal déli meghosszabbitására ; tulajdon csapásirá¬ 
nya is épen eme törésvonal irányát követi. 
A mojgrádi Magúra tőszomszédságában ugyanez a kőzet még egv 
pár jelentéktelen kiterjedésű kúpot képez; a legnagyobb közülük a 
