215 
tárásnál a következő rétegcsoportot láttam - : íödiiben az előbbi fekete 
Mészkő, mely darabos, szürke Dolomitot borit, képviselője az ardói ércz- 
tartalmu Dolomitnak, melyben azonban tudtommal gálmát még nem ta¬ 
láltak. Alatta következik egy 3 mét. homokos, rozsdás szinii mészpad, 
mely werfeni palán nyugszik. Kövületek itt sem voltak találhatók. 
Habár az említett maradványok hiányos megtartási állapotuk foly¬ 
tán nem is engednek teljesen praecis következtetéseket vonni, úgy mégis 
határozottan a felső triász jellegét mutatják. Mivel az Ammonitok 
faj szerint meg nem határozhatók, úgy döntők leginkább a Halobia-fajok 
volnának, melyek szerint az őket tartalmazó mészkő a nori és kar ni 
emelet közötti vagy talán még a karni-emelet legalsóbb szintjébe soro¬ 
landó. Az alattuk fekvő zárvány mentes lueszek és dolomitok egészen a 
fekete födőmészkőig még a felső trias mélyebb osztályaiba tartozhat¬ 
nak, úgy, hogy ezen összes rétegsor körülbelül a triaszképlet azon ré¬ 
szét képviselné, melyet az Alpesekben a Raibler és Wengeni rétegek el¬ 
foglalnak. 
A födőmészkövet az alsó triászhoz számítom és pedig először 
azon feltűnő külsejénél fogva, mely az ezen formátióhoz tartozó Cl u t- 
tensteini lueszekre nézve oly jellemző ; továbbá azon petrographiai 
hasonlatossága miatt, mely ly el mészkövünk a keletre Szili- és J ó s a- 
főnél, vagy az ezektől éjszakra Jablonczánál és Almásnál elő¬ 
forduló mészkövekkel egyezik. Ezeket Foetterle a benne talált jel¬ 
lemző kövületek alapján a kagylómészhez sorolta. Az alsó triász¬ 
hoz tartoznék következésképen a fekü-mészkő is. 
Hogy ha a mondottakat összehasonlítjuk Foetterlé-nek a „Verhandl. 
dér k. k. geolog. R.-Anst.“ 1868. évfolyamában (p. 276.) megjelent s a 
most említett vidékre vonatkozó fölvételi jelentésével, úgy kétséget nem 
szenved, hogy ugyanazon lerakódással van dolgunk. Ha továbbá az 
e vidékre vonatkozó geológiai térképet 1 szemléljük, kitűnik, hogy lera¬ 
kódásunk hasonló öblöt képez, minő a jablonczai-, almási-, a derenki- 
vagy a jósafő-szinii s mely ezeket és a nyugatra eső triaszi képződése¬ 
ket összeköti. 
Az ardói érczelőjövetel ezek után az alsó triászhoz volna 
számítandó. 
Mi a pelsőczi Nagy- és Konyhárhegyet alkotó képződést illeti, úgy 
ez világos szürkés, szálkás töréssel bíró mészkő, mely lielyenkiut dolo¬ 
mitossá válik vagy csekélyebb dolomitbetelepüléseket tartalmaz. Ezen 
mészkő e vidéken igen nagy elterjedéssel bir s számtalan dolinákkal el¬ 
látott fennsíkokat képez feltűnő meredek falakkal. Palaeontologiai ada- 
' Foetterle F. fölvétele 1868-ban. 
Földtani Közlöny IX, óvf. 
15 
