218 
szűk, Suess általánosan elfogatott beosztása szerint a salzburgi vagy 
cephalopoda faciesben látjuk kifejlődve. De ez nincsen oly tisztán ki¬ 
képezve, sőt bizonyos, hogy itt több, másutt elkülönített íaciesnek egye¬ 
sítésével van dolgunk. 
Ezen körülmény az által is nyer fontosságban, minthogy a rhati 
képlet ily módon kiképezve, hazánkban, nevezetesen a Kárpátokban, de 
még az Alpesekben sem ismeretes még eddig. 
A lerakodási viszonyokat röiden összefoglalva, következőképen ta¬ 
láltam. Legalul fekszik faunánkat tartalmazó, mintegy 6—7 m. vastagság¬ 
gal biró, sötét, kékes szürke crinoida mész, melyre egy valamivel vé¬ 
konyabb, világos szürke korall vagy u. n. Litliodendron-mész követ¬ 
kezik. Ezt borítja az előbbivel megegyező, de csak bivalvákat tartal¬ 
mazó mészkő 1 ni. vastagságban. E fölé rakodik s majd a begy csú¬ 
csáig érő, vagy világosabb vagy sötétebb szürke mészkő, mely a leg¬ 
felsőbb részében helyenként igen gazdag Gasteropodákban. A legfelsőbb, 
a Somhegy csúcsát képező része egy szürkés fehér mészkő, mely gyé¬ 
ren nagy példányú Megalodusokat tartalmaz s melyek szerint az, a 
rhati vagy az u. n. felső Dachsteinmészhez sorolandó. 
A rétegezés átalában kevéssé hajlott, közel vízszintesnek nmtatko- 
kozik. 
Felvűjét a kösseni rétegeknek képezi egy átalános éjsz.-éjsz.-nyug. 
—kel.-dél-kel. csapás iránynyal a werfeni pala, mely a Somhegytől 
dél-nyug.-nyug. irányban messzire követhető. Az itteni werfeni réte¬ 
gekben határozottan, petrographiailag és palaeontologiailag különböző 
két szint constatálliató: egy alsó, a typikus vörösön palát Pleuromya 
Fassaensissel és Posidonomyákkal és egy felső, sárgás vagy szürkés színű 
meszes palát Naticella costatá-val és Amonitekkel. 
A fönn említett liaszi crinoida mészkövet sikerült utólagosan telta¬ 
lálnom egy csekély kiterjedésű, a kösseni és werfeni rétegek közzé szoruló 
ék alakjában, melynek stratigraphiai viszonyáról azonban biztosat nem ál¬ 
líthatok. Külseje mint pedig zárványai a Kárpátokban több ponton már 
észlelt Hierlatz-rétegekre látszanak utalni. 
Nem mulaszthatom el végül Maderspach Livius bányamérnök és 
Görgey Lajos, dernői vasgyár igazgató uraknak irányomban tanúsított 
rendkívüli szívességük és előzékenységükért leghálásabb köszön etemet 
ezúttal is kifejezni. 
