316 
ph us- födél, valamint egy kis sima, inkább egymásba tolt tekervénye- 
ket mutató Mélán opsis ered, mely, ámbár az a M. acicularis jellegé¬ 
től némileg eltér, legjobban mégis szintén ezen alakhoz sorolandó. 
Ha már most ezen kis, meglehetősen egyforma faunát áttekintjük, 
akkor mindenekelőtt az tűnik szemünkbe, hogy itt, kivéve a kérdéses 
Cardiumot, tiszta édesvízben élő állatok maradványaival, vagy nagy 
édesvízi bentóban képződött lerakodással, mely e maradványokat magába 
zárja, van dolgunk. Egyúttal következtethetjük azt is, hogy e kel¬ 
tának be- és kifolyó vizei voltak. A Cardiumra nézve, mely e társaságba 
annál kevésbé beillik, miután nem csak vele együtt, de alatta 13 
met.-rel nagyobb mélységig is, kivétel nélkül csak tiszta édesvízi 
állat-maradványok találtattak, igen valószínűnek tartom, hogy az nem 
eredeti fekhelyén fordult elő, hanem hogy a szóban lévő édesvízi réte¬ 
gek képződésekor talán a körülvevő hegységek szélén akkor már lera¬ 
kodott volt pontusi emelet rétegeiből ide lett bemosva. 
Eltekintve tehát e (Járdáimtól, a felsorolt fauna, nevezetesen a 
Vívipara- és Unio-maradványokból ítélve, az ú. n. „Paludiua-rétegekre“ 
vagy a pontusi (congeria) emelet fölött következő levantei eme¬ 
letre utal és evvel egyezik meg leginkább. Melanopsis acicularis, Li- 
tboglypbus naticoides és L. fuscus, Bythinia tentaculata, Valvata depressa, 
Neritina stragulata és N. transversalis nem döntő alakok, miután azok 
jelenleg is, részint a Dunában élnek. Mel. acicularis, Litli. fuscus, L. na¬ 
ticoides, Neritina transversalis és Bythinia tentaculata a levantei emelet¬ 
ből, az első és utolsó sőt még a pontusi emeletből is ismertesek, holott 
Valvata depressa és Neritina stragulata e legfiatalabb harmadkori réte¬ 
gekből még nincsenek idézve. Bythinia labiatát ellenben eddig csakis 
e rétegekből ismerjük. 
Feltűnő, hogy jellemző negyedkori alakok nem fekszenek előt¬ 
tem ; az első szerves maradványok, melyek azonnal is a levantei 
emelet rétegeire utalnak, 75—87 méter mélységből valók. Körül¬ 
belül e mélységben mutatkoznak a lignit nyomai is. A diluviumot tehát 
cc. 70 met. mélységtől kezdve fölfelé kellene itt keresnünk. Ha lerako¬ 
dásai jelen vannak, min kételkedni semmi okunk nincs, akkor azoknak 
vastagsága Piispök-Ladányon — úgy látszik — jóval csekélyebb mint 
Debreczennél, hol Wolf úr „Geol.-geograf. Skizze dér uiederung. Ebene“ 
czimii értekezésében (Jb. d. k. k. geol. R. Alist. 18(37.) még 52 ölnyi 
mélységből Succinea ampliibiát és Pupilla muscorum-ot idéz. 
Váljon a levantei emelet melyik alosztályával van dolgunk, ha 
ezen emelet rétegei általába n úgy vaunak itt képviselve, hogy azo¬ 
kat hasonló módon mint Nyugat-Szlavoniábau alosztályokba sorozni lehet- 
