Magnesiacsilláui lemezkék feklisznek, melyek részben cliloritos állományba 
mennek át. Az alapanyag porphyrossá lesz számtalan beágyazott Quarz- 
kristály által, melyeknek hexagonos és különféle rliomb átmetszeteit lie- 
lyenkint igen szépen észlelhetni; ezen Qnarzok egymás mellett részben 
oly sűrűn jelennek meg, hogy az alapanyag azokat csak mint keskeny szél 
veszi körül és leginkább a csillámlemezkék zárolják őket keresztalakúan 
körül; részben a Qnarzok ritkábbak lesznek és akkor a mikrokristályos 
alapanyag jobban szétterül. 
Már a makroskóposan behintett kristályok közül a Földpátok külö¬ 
nös figyelmet érdemelnek. Mindnyájan szépen kifejlődvék és szögleteik 
csak helyenkint vannak kissé legömbölyödve; a makroskóposan látható 
látszólagos vonalas elrendezkedés a mikroskóp alatt meglehetősen eltűnik. 
A kristályok részben még igen világosak, épek és kevéssé vannak repe¬ 
dezve, részben pedig a mállás már kezdetét veszi, a mennyiben zavaro¬ 
sakká lettek. Legnagyobb részük a Plagioklasokhoz tartozik, mert a 
mikroskóp alatt a már szabadszemmel is látható ikerrovátk osság hatá¬ 
rozottan előtűnik, az ikerkristályok rendkívül gyakoriak; egyes egyének 
polarizált fényben igen egy színiteknek mutatkozván, Orthoklasoknak lát¬ 
szanak, a mi különben a később említendő lángkisérletek által igazolva 
is van, úgy, hogy ezen kőzetben kétféle Földpáttal találkozunk. Legér- 
desebb ezen kristályoknál azoknak rendkívül szép, mondhatni réteges ki- 
kiképződése, a mit is minden egyénnél, legyen ép vagy inállott, igen 
jól észlelhetni; az utóbbiaknál a legtisztábban jelentkezik. Itt láthatni, 
hogy a kristálynak legmállottabb része annak legbelsőbb részlete, az 
u. n. mag, a mely a legzavarosabb és legsötétebb, de az egész kris¬ 
tály alakjával bir; körülveszi egy világosabb, még kevéssé elmállott öv, 
melyre ismét egy sötétebb hozzánövési esik következik, ezután újból egy 
még nem annyira átváltozott világosabb részlet és a világosabb és söté¬ 
tebb (iveknek ezen váltakozása még néhányszor ismétlődik, mialatt az 
egyes részletek ugyanazon kristály alakkal bírnak, mig végre az utolsó 
öv szabály szerint mint egészen világos, ép szegély határolja is a kris¬ 
tályt. Az elmállott és még ép kristályrészleteknek ezen egymásutánja 
úgy látszik föltételezve van a Földpátok övszerinti kifejlődése által, mert 
egyes helyeken jól láthatni, hogy az egyes hozzánövési csikók összefüg¬ 
gése megszakítva van és ezen hézagokat az elmállott anyag tölti ki; 
igy azok a kristályban több zavaros gyűrűt képeznek és a meglevő re¬ 
pedéseken az elmállás ezen gyűrűkből az egyes még ép részletekbe foly¬ 
tatódik, miáltal az egyes zavaros gyűrűk maguk is mind jobban meg¬ 
vastagodnak. Ezen sajátságos kifejlődést egyes egyéneknél már makros¬ 
kóposan is megfigyelhetni, hol is látható, hogy a kristálynak legbelsőbb 
részlete a nagyobb fokú elmállás által üvegfényét elvesztette és sárgás 
