322 
kőzet világos színére ugyancsak befolynak és szürkés színük, valamint 
zsíros törési fényök által a Földpátoktól elütnek. Ezen túlnyomó két ás¬ 
vány között, a térben meglehetősen korlátozva sötét, zöldes-fekete, helyen- 
kint sárgás-zöld tömegek is lépnek föl, részint kicsiny levelekben és 
csomókban, részint pedig nem sokkal nagyobb kristályokhoz hasonló 
alakokban és Kikben, melyeken azonnal láthatni, miszerint igen elmállva 
vannak. Közöttük Chlorit és Magnesiacsillám már nagyitó lencsével észre¬ 
vehető; az Amphibol jelenléte csak gyanítható, de biztosan meg nem 
határozható; egyes kevés kristályalakok annak jelenlétére utalnak ugyan, 
de ezek maguk is csak egy sárgászöld tömeget képeznek, melynek min¬ 
den ismertető jele már eltűnt. 
A sötét és fehéres ásványoknak elegyében accesorikusan továbbá 
Pyrit fordul elő, mely a kőzetben nagy mennyiségben szerepel. Kuder- 
natsch szerint a Pyrit bizonyos övék szerint volna a kőzetben elterjedve, 
hasonlóan a svéd u. n. „Fallbánder“-ekhcz; Böckh ur azonban ezt nem 
észlelhette. 
A kőzetnek mikroskópiai vizsgálata igen érdekes; ekkor kiderült, 
hogy szövete nem kristályos szemcsés, mint a milyennek szabad szem¬ 
mel való megtekintés után mutatkozott, hanem porphyros. A mikrokris¬ 
tályos alapanyag, mely a többi porphyros kőzetekhez hasonlóan Földpát- 
részletekből és Quarzszemekből áll, szegélyezi a porphyrosan szorosan 
egymás mellé behintett kristályokat és csak helyenkint terülhet jobban 
szét, hol t. i. a Földpátok részben visszamaradnak. A Földpátok legna¬ 
gyobb részben zavarosak, elváltozottak és csakis az épebb helyeken ész¬ 
lelhetni rajtuk az ikerrostokat. Változó nagyságnak és kristályalakjaik 
részben elég jól megtartva vannak, a mennyiben csak szögleteik kissé 
legömbölyödöttek. A Quarz szemekben fordul elő, melyek gyakran az 
alapanyag egyes részeit bezárják. 
Legérdekesebbek azonban a zöldes ásványok, melyek már 
igen clőhaladott mállási állapotban vannak, ugyannyira, hogy természetü¬ 
ket csakis nagy fáradtsággal ismerhetjük fel. Biztosan csakis a Magnesia¬ 
csillám ismerhető fél, melynek szétszórt lemezkéit mindenütt többé-kevésbbé 
egy sárgás-barnás anyag hatolja át, mely az ő mállási terméküknek 
lenni látszik. E mellett foszlányos maradványokban, elváltozott alakok¬ 
ban egy világos-zöld, majd sárgás-zöld ásvány mutatkozik, mely leveles- 
rostos szövettel bir. Ennek dichroismusa átalában véve gyönge, egyes 
helyeken erősebb, másutt határozatlan; a polarizatiói színek részben 
sötét-szürkék és sötét-barnák, részben kékes-szürkék. Legvalószínűbben 
ezeket elváltozott csillámoknak tarthatjuk, melyek nemcsak jelen vannak a 
kőzetben, hanem a mikroskóp alatt is biztosan kimutathatók, Amphibolt pe¬ 
dig épen nem észleltem; egy részüket azonban, habár a csekélyebbet is, 
