323 
mindamellett Amphibolnalt vagyok hajlandó tartani, mert több vékony 
csiszolatnak hoszasabb átkutatása után ezen elváltozott tömegek között 
találni olyan részleteket is, melyek az Ampáiból kristályalakjait mutat¬ 
ják. Ezen átmetszeteknek élei még eléggé épek voltak, mig másoknál a 
leveles anyagnak egy része különvált és az öszefüggés hiányos vala ; 
másutt több esomócska elkülönült a kristályalaktól, de még avval némi¬ 
leg egybefüggésben látszott. Egyes kristályoknál a jól megtartott szélek 
már teljesen kirójtozva voltak a csomócskák túlnyomó száma által; majd 
csak egyik vég volt meglehetősen kifejlődve, mig a másik szabálytalan 
alakkal birt. Itt-ott prizmatikus hasadás nyomai is mutatkoztak, úgy 
hogy az Ampáiból jelenlétét anvival is inkább kimondhatjuk, mert a ké¬ 
sőbb leírandó kőzetekben az Ampáiból átalakulását egészen hasonló le¬ 
veles-rostos anyagig követni lehet. 
A Kudernatsch által Syenit gyanánt leirt kőzetben tehát egy P 1 a- 
g i o k 1 a s, A m p h i b o 1, Qnarz és C s i 11 á m elegy ét találjuk, a Sye¬ 
nit elnevezés ennéfogva helytelen. 
A hegységnek legkeletibb részén a Cineera hegy kőzetét találta 
már tavaly Böckh úr és azt Dioritnak nevezte el. Régi gránitos külsővel 
bir, valódi kristályos szemcsés szövetű és az eddig általunk leirt kőzetek 
közül a Kudernatsch „ Syenit “-j éhez hasonlít legjobban. A Földpát ennél 
nem oly uralkodó, miáltal a kőzet inkább egyöntetű külsővel bir. Részint 
meglehetősen egyenlő nagyságú kristályokban vagy szemekben fordul elő, 
szürkés-fehér, kissé vörösbe játszó szinti, üvegfényíí és helyenkint ikreket 
mutat. Társaságában szürkés színű, a törésen zsirosfényii Quarzszemek 
vaunak. A fehéres ásványok között szétszórva levő zöldes-feketés anyag¬ 
ban Magnesia-csillámlemezkéket, Chloritcsomócskákat és egy lioszas kris¬ 
tályokban föllépő, jól hasítható ásványt: Amphibolt észlelhetni. A kőzet 
mikroskópiai képe a valódi kristályos-szemcsés szövetet mutatja, melyben 
alapanyagnak nyoma sincs. 
A Földpát kristályalakot csak gyéren mutat, jobbadán csak annak 
maradványaiként jelenik meg, leginkább azonban szabálytalan tömegeket 
alkot. A környező Quarzszemeknek számtalan benyomata észlelhető raj¬ 
tuk és helyenkint ezáltal teljesen kiöblözve vannak, úgy hogy ez esetben 
a Quarz kifejlődésükben gátoló. Legnagyobb részben teljesen zavarosak 
és csakis világosabb helyek árulják az 'kerrovátkosságot el. A Quarz 
számtalan kisebb-nagyobb szemeket alkot és mint említve volt, a Föld- 
1 iátokba behatol. A Magnesiacsillám egy sárgás-zöld állománynyá válto¬ 
zik át. Legtanulságosabban tanulmányozhatók azonban itt az Amphibol 
átalakulásai. Ez jól kifejlődött kristályokban, kristálytöredékekben és sza¬ 
bálytalan foszlányokban igen változó nagyságban jelenik meg. Jól felis¬ 
merhető a prizmatikus hasadás által, melyet a kifejlett kristályoknál 
