IX. évj. 1879. 
FÖLDTANI KÖZL ÖNY. 9. - 12. fszept. decz.J szám. 
ÉRTEKEZÉSEK. 
A boiczai ércztelérek mellékközetéröl. 
(Egy kőnyomata táblával.) 
Inkey Bélától. 
(Előadatott a magy. földt. társulat 1879. október 8-iki szakülésén.) 
Az u. n. erdélyi Érczhegység, vagyis az Aranyos és a Maros 
völgyei között lévő hegyes vidék, két különböző geológiai időszakban 
volt székhelye a vulkáni működés nyilvánulásainak : a másodkor első 
felében az eruptív tevékenység terményei leginkább basicus tömegkőzetek 
valának — Melaphyrok és Angitporphyrok, mig a savasabb eruptív- 
tömegek csak alárendelten szerepeltek. Hosszú időköz után a vulkáni 
erő a harmadkorban újra feléledvén, főleg andesites és trachytos hegyek 
létrehozásában nyilvánult és a basicus kőzetsorból csupán egy pár kisebb 
Basaltkúpot alkotott e vidéken. A kutatók figyelmét leginkább a trachy¬ 
tos tömegek vonták magukra nemcsak változatos összetételük és tömeges 
előfordulások által, hanem főkép azon bányászati fontosságuknál fogva, 
melylyel mint az erdélyi nemesércztelérek anyakőzete bírnak. 
Mert hiszen tudjuk hogy Erdélyben is, ép úgy mint Magyarország 
fő bányavidékein, túlnyomólag a Trachytoknak zöldkőnemű válfajaiban 
lépnek fel a nemes érczek és ha itt ott a Trachythegyeket környező 
lerakódmányokba is csapnak át a telérek, u. m. p. o. Verespatakon 
vagy a vulkoi bányákban, genetikai összefüggésük ama kőzetekkel ren¬ 
desen mégis könnyen kimutatható. 
Az Érczhegység azon tagjában melyet Csetráshegység neve alatt 
ismerünk, vagyis azon hegylánczban, mely Nagyágtól Kőrösbányáig 
húzódik és gazdag ércztartalma által a bányahelyek majdnem szaka¬ 
datlan lánczolatának adott létet, a Trachytképlet sűrűén érintkezik a 
másodkor eruptív tömegeivel és már a bécsi geológusok kutatásai óta 
tudjuk, hogy az ércztelérek több helyen Propylitből Melaphyrba hatnak 
át, még pedig — a mi elméletileg is igen nevezetes — nemességük 
csökkenése nélkül. 
Ilyen helyek, a meglevő irodalmi adatok szerint : Fiizesd, Mealu 
és Boicza bányái. * A mi az elsőket, t. i. a füzesdi Sz. Háromság és a 
vele szemben lévő Mealu hegy érczteléreit illeti, az állítás helyességéről 
alkalmam volt meggyőződni : itt a bányászat csakugyan félig a Propy- 
*) L. Hauer u. Stache: Geologie Siebenbtirgens, 560-563. 1. 
Tschermak: Porphyrgesteine Oesterreichs, 1869. 210. 1. 
P o § e p n y : Allgemeines Bild dér Erzführung iiu siebenbürgisclien 
Bergbaudistricte. Jahrb. d. k. k. geol. R.-Anst. XVIII. B. p. 297 u. f. 
Földtani Közlöny IX. évf. 
25 
